В началото бяха водораслите

Теодор Троев

Когато преди седем години донесох от Англия информацията за водораслите от езерото Кламат и Пламен Бараков, последван от д-р Петър Найденов и д-р Вилма Михайлова, започнаха будителската си дейност да създадат разпространителска мрежа, не силата на словото, а интелигентността на самите водорасли предопредели те да попаднат в интелигентна почва в България, а оттам и в цяла югоизточна Европа.
Малко по-късно, когато вече пишех книгата си “Надежда, наречена Кламат”, попаднах на впечатляваща информация:
“... простите наглед организми на водораслите също имат забележителна взаимосвързаност, защото те могат да си обменят информация чрез миниатюрни ДНК елементи, наречени репликони. Те се пренасят по въздух и вода – така, както от един неврон до друг могат да се изпращат сигнали – и се приемат от клетките на други водорасли, интегрират се в техните ДНК и впоследствие се предават на следващото поколение. Ако си представим как този обмен на информация между водораслите се осъществява в глобален обхват, а не в ограничен като невроните в рамките на черепната кухина и как този планетарен “мозък” е функционирал милиони пъти по-дълго от съществуването на човешката цивилизация, може би ще осъзнаем, че човешкият мозък едва ли е способен да възприеме мащаба на интелитентността на водораслите.”
В последвалите седем години на разпространие на водораслите в България, Гърция, Хърватска, Словения, Македония, в които години България преживя икономическа криза и смяна на няколко правителства, а Македония – война, именно интелигентността на водораслите – и на хората, на които те бяха попаднали – не позволи да се разпадне разпространителската им мрежа и помогна на фирмата “АкваСорс” да оцелее. В същите тези седем години много по-големи фирми в мрежовия маркетинг в света загинаха и имената им се забравиха, въпреки шума и претенциите, с които се бяха появявали на международните пазари.
Сега, след като седем години сме възприемали интелигентността на водораслите, е време да осъзнаем какво богатство ни е поднесла съдбата и каква сериозна отговорност пред човечеството имаме - да разпространим по-нататък това богатство.
Предстоят ни необятните пазари на Русия, Скандинавските страни, а после и останалата част на Европа.
Предстои ни мисия, която малко хора са били щастливи да имат в живота си – мисията да разпространяваме здраве и богатство на милиони хора.
“Умните” водорасли са преодолели много по-големи предизвикателства от тези, с които човечеството би могло да се справи: те са оцелели в най-трудните условия на първичната Земя...
Време е да покажем, че сме възприели достатъчно от тяхната интелигентност и можем да осъзнаем историческата ни мисия. Тази мисия можеше да се падне на едно поколение преди нас или след нас. Но тя се падна именно на нас – в края на XX и началото на XXI век. И ние сме длъжни да бъдем достойни за нея!

Към съдържанието * Вестник "Анхира" - архив * Анхира - портал