Да живее Императорът!
A FILM BY JERZY KAWALEROWICZ
COPRODUCERS
SPONSORS
SCREENPLAY BY JERZY KAWALEROWICZ
BASED ON THE NOVEL BY HENRYK SIENKIEWICZ
Марк Виниций
Лигия
Петроний
Нерон
Chilo the Greek
WITH
грим
костюми
звук
EDITED BY
INTERIOR DESIGN
ASSISTANT DIRECTOR
PRODUCTION MANAGER
EXECUTIVE PRODUCER
музика
PRODUCTION DESIGNER
DIRECTOR OF PHOTOGRAPHY
PRODUCER
DIRECTED BY
Марк Виниций, син на твоята сестра, господарю,
се завърна от Мала Азия и дойде да те навести. - Нека влезе.
Приветствам те, Петроний! Нека боговете
те даряват с успехи, особено Асклепий и Киприда.
Добре дошъл в Рим. Колкото до Киприда, от нея получих толкова покровителство,
колкото ми е достатъчно. какво се чува в Армения, как върви там твоята война?
Тази война на никого не е нужна, ако не бешне Корбулон, бихме могли да претърпим поражение.
Корбулон е истинският бог на войната, праведен и глупав.
Обичам го само заради това, че Нерон се бои от него.
Корбулон не е глупак.
Възможно е да си прав.Глупостта с нищо не е по-лоша от мъдростта.
Това е и най-хубавото на живота.
Ти обичаш войната, а аз - не.
Някои обичат собствените си песни и поезия.
кажи ми, а ти, случайно, не пишеш ли стихове?
Не! - И не свириш на лютня и не пееш?
Не! - Тогава съм съвършено спокоен за теб.
У нас сега, видиш ли, е похвално да се пишат стихове.
А още по-добре е да не се пишат стихове, да не се свири и да не се пее.
А най-добре от всичко е да умееш да се възхищаваш, когато това прави и Меднобрадия.
Добре дошъл.
Приветствам те!
Само едно нещо може да те заплашва - Попей да се влюби в теб.
Всъщност аз за това и дойдох при теб - за съвет. - Поразила те е стрелата на Амур?
Представи си, изкълчих си крака,
като идвах към Рим,
и прекарах няколко дни в дома на Авел Плавтий, който случайно минаваше в този момент покрай мен.
Ако си се влюбил в жената на Плавтий, мога само да те съжалявам. - Не, не в Помпония.
казва се Лигия, но носи и варварското име Калина.
Веднъж на зазоряване я видях гола. Миеше се във фонтана в градината,
и, кълна ти се, лъчите на зората минаваха през тялото й.
Какво излиза, че тя е прозрачна като малка сардина ли?
Не се подигравай. Аз съм лудо влюбен в нея.
Не знам що е покой, не искам никакви жени, не искам злато, не искам пирове. Искам Лигия!
Купи я, ако е робиня.
Тя е заложничка. Дъщеря на Лигийския цар.
Искам да ти благодаря за подслоняването на племенника ми.
Признателността ме води тук, а така също и факта,
че вие никога не сте посещавали цирка
или амфитеатъра. - Възрастните хора се срастват с дома.
Нека чуем този смях.
Авел и Лигия играят с топка. - Смехът, Петроний,
изглежда е целта на твоя живот.
Животът е шега, следователно аз се смея.
''Не зная, богиня ли си ти или смъртна дева?''
''Ако ти принадлежиш към смърните, то твоят баща и твоята майка са неописуемо щастливи,''
''и братята ти са блажени.''... - ''Твоят род е знаменит,''
''Ти, както виждам, си разумен!''
Не очаквах да чуя Омирови стихове от устата на толкова младо момиче...
Учител-грък учи нашето момче,
а Лигия също се вслушва в уроците.
Казват,
че щастието се състои в това, да желаеш това, което желаят боговете.
Но аз... аз все пак си мисля, че има и друго,
по-голямо и по-ценно щастие,
което само любовта
може да даде.
Същото това щастие търсят боговете,
а и аз...
Аз ги следвам, но до този момент не съм намерил любовта,
така че търся тази жена, която би ми дарила щастие.
Не се ли сещаш защо ти говоря това?
Не.
Колко различен е вашият свят от света, който управлява нашият Нерон.
Светът се управлява не от Нерон, а от Бог.
Значи вярваш в Бог, Помпония?
Вярвам в единствения,
справедлив и всемогъщ Бог.
Тя вярва в единствения, справедлив и всемогъщ Бог.
А аз не вярвам, но съм съгласен с това, че всяка жена притежава три или четири души.
И у нито една н няма разумна душа.
Все пак, трябва да похваля твоя избор, Марк. Знаеш ли, на какво ми напомня тя? На пролетта.
Желаех я силно, но сега я желая още повече.
И изобщо, бих желал да убия Авел и Помпония, а нея да открадна и да я взема с мен вкъщи.
И тази нощ няма да спя...
Ще заповядам да накажат някой от моите роби и ще слушам воплите му.
Имаш прищевки, достойни за дърводелец.
Трябва да я имам. Ако ти не намериш начин,
аз ще го открия сам.
Ще трябва да помисля.
Чакай в носилката.
Виждам в очите ти огън изгарящ душата ти, господарю мой.
Можеш ли да четеш съдбите? - Монета, и ще научиш повече.
Любов... и смърт... вървят от твоя страна.
Ти ще раздразниш боговете. Огън ще изгори душата ти.
Изчезвай.
Това е за теб. - Благодаря.
''Сатирикон''... на кого е това? - Мое. Но това е тайна.
Ти каза, че не пишеш стихове, но аз виждам не само проза тук.
Нерон е причината да се отвращавам от поезията.
Някой гъделичка техните ший с перо от фламинго,
Аз чета стиховете от Нерон. Мигновено облекчение.
Въпреки, че сърцето натежава, на стомаха е леко.
Приветствам те, предводителю. Донесох ти заповед и поздрави от Императора.
Благодаря на Императора за поздравите, а заповедта ще изпълня.
Авел Плавтий, в твоя дом живее дъщерята на лигийския цар,
която той беше отдал във власт на римляните
като залог за това, че лигийците никога няма да нарушават границите на империята му.
Божественият Нерон ти заповядва да я предадеш в моите ръце.
Чакай тук, Хаста.
Лигия?
ние с Помпония те обичаме като дъщеря,
но ти си заложница, и опеката над теб е възложена на Императора.
Какво ще стане с нея? Бих предпочел да я видя мъртва.
Ще помоля Императора да промени заповедите.
Той не би могъл да си я спомни.
Петроний...
Проклет да бъде денят, когато те влязоха в нашия дом!
Прощавай, наша радост!
Ще отида до Сенека,
може той да се застъпи за теб пред Нерон.
Господарке!Позволи ми да отида с нея
и да я охранявам в двореца на Нерон.
Ти служиш на нея, а не на нас. Но как...?
Желязото в моите ръце се троши като дърво.
Къде е Лигия? Говори! Какво си направил с нея?
Само сутрин съм мекушав, а вечер в мен се възвръща предишната сила.
Явно на гимнастика те е обучавал тъкач,
а на маниери - ковач.
Ръката ти е желязна, но, кълна се във всички Богове на ада, ако си ме предал,
ще ти прережа гърлото. Говори! Къде е Лигия?
Помолих Императора две неща, които той обещаа да изпълни:
Да изкара Лигия от дома на Авел и да я предаде на теб.
Нямаш ли някой нож в пазвата?
Ти ще гниеш в затвора, а в това време Лигия ще тъгува в дома ти.
Прости ми, но мислех, че си решил да я похитиш
за себе си или за Императора.
За сводник на Императора служи Тигелин, a аз, ако исках да я взема за себе си,
щях да ти го кажа сега, гледайки те в очите.
Защо не заповяда веднага да я доведат в моя дом?
Взехме Лигия като заложница и хората ще говорят за това.
Докато се водят преговорите, тя ще остане в двореца на Императора.
После ще ти я предадем без много шум, и край.
Помпония пише да се заема с теб,
Аз ще се погрижа за теб, но, Лигия, не дразни Императора!
Сега трябва да те подготвя за пира. Такова е неговото желание.
Ти си много добра, Акта.
Не съм се озлобила,
макар че щастието ми премина, и радостта отмина.
Императорът някога също не беше толкова зъл, Други го направиха такъв.
Попея.
Още ли го обичаш, Акта?
Освен мен никой друг не го обича.
Ще го видиш на пира.
Там ще имаш възможност да помолиш Петроний и Виниций
да измолят за теб правото да се върнеш в дома на Авел.
Ти си стократно по-хубава от Попея, Лигия.
Вашият лигийски край трябва да е чудесен,
щом в него се раждат такива момичета?
Аз вече не го помня...
Урс само ми е разказвал, че нашият край е горист.
Тук са нашите места.
Приветствам те,
най-красивата.
Приветствам те, о, божествена!
Приветствам те, Марк.
Очите ми са щастливи да те видят.
Да живее Императорът!
Обичам те, Лигия.
Пусни ме! - Божествена моя.
Императорът ви гледа.
Ти не си повече на негова страна,
а ти ослепяваш,
така че как можеш да го видиш?
Той гледа през неговия изумруд.
Петроний, това ли е тази заложница, в която е влюбен Виниций?
Да, тя е.
Виниций я смята за красива?
На лицето ти, о несравними мъдрецо, аз вече чета присъдата й! Да, тя е твърде мършава!
Ти вече си си казал
за недостатъка й: ''Има твърде тесни бедра''.
Има твърде тесни бедра.
Аз съм съгласен с императора. - Добре!
Според мен ти не си безкрайно тъп,
докато Цезар те смята за a абсолютен задник.
Аз сънувах,
че съм весталка.
След четири развода? В съня.
И ако Цезар заповяда?
Habet.
Попея!
Да приветстваме божествената Августа! - Добре дошла, божествена!
Да живее, божествената Попея!
Кротон!
Преди да са се напили гостите,
украси пира с твоето пеене.
На боговете е известно, колко ми костват всички тези изпълнения...
А впрочем, тъй като Аполон
ме е дарил с някакъв глас, то грешно е да се пренебрегват даровете божии.
Всъщност днес съм малко пресипнал...
Не бъди жесток! - Пей, Императоре! Пей!
Само за теб...
ще пея, единствена,
съчинявайки песента си в мъка....
Само за теб ще пея, единствена, съчинявайки песента си в мъка...
Без теб съм нещастен! В траура на лилиите,
Водата наполовина отровена от горчилка,
виното се превръща в оцет. Върни се и върни на лилиите
белотата, нека се върне вкусът на водата,
а на виното - сладостта на нектара.
Ако ще говорим за музика, то Орфей в този миг би трябвало
да позеленее от завист, като присътстващият тук Лукан.
Колкото до стиховете...
съжалявам, че те са твърде добри,
за да мога да намеря достойни думи за тяхната възхвала.
Видях те
гола до фонтана.
Ти мислеше, че никой не те гледа,
но аз те видях. И досега си те представям така,
макар сега да ти скрива тази дреха. Съблечи дрехата!
Съблечи я, както я съблече Криспинила! Съблечи я!
Прекрасни ръце... О, какви прекрасни ръце!
Виждал съм
ръце като тези. Но на коя?
На майка ми!
На майка ми... Агрипина...
Казват, че
тя ходи на лунната светлина... край морето,
off Baiale and Bauli... като че ли търси нещо...
и който я погледне, умира.
Quite a theme.
Аз трябва да... Аз трябва да я убия...
защото тя плати на убиец да ме заколи.
Ако не побързам, не бихте могли да чуете моето пеене.
Лигия.
Дай ми устните си! - Остави ме! Остави ме! Остави ме!
Императорът
те изпрати у Авел, за да те подарит на мен! Разбираш ли? - Акта, Акта.
Утре, когато се стъмни, ще дойда за теб, не желая да чакам повече.
Не мога повече да чакам.
Ти трябва да бъдеш моя! Днес, тук, сега, в тази минута!
Дай ми устните си! Дай ми устните си!
Пусни я, Марк!
Лигия...
Лигия!
Ако той те обича, нека те даде на Авел.
Не искам така. Искам при лигийците.
Що за робиня е това? - Тя не е робиня, о, божествена Августа!
Тя е възпитаница на Помпония Грецинска, дъщерята на лигийския цар, която са предали на Рим като залог.
И тя е дошла да те посети? - Не, Августа, от вчера тя живее в двореца.
По чия заповед?
По заповед на Императора.
Защо искаш да живееш тук, а не у Помпония?
Не искам, господарке. Императорът обеща да ме даде на Виниций.
Като робиня. - Значи, Императорът
те е взел от Авел, за да те даде на Виниций? - Да, господарке.
Застъпи се за мен и ме върни на Помпония.
Обещавам...
че още днес ти ще станеш робиня на Виниций.
И ако планът пропадне? - Моли се на твоя Бог, да ти помогне.
Поздрави от Марк Виниций.
Той чака в неговия дом украсен в зелено.
Аз отивам.
Вчера ти беше пиян. Държеше се с нея като дърво.
Закълни се,
че ще я върнеш на Помпония, и от теб ще зависи утре тя да поиска по-скоро да остане, отколкото да се върне.
От пет години насам
всяка нощ постъпвам така с Хрисотемида, и не мога да се оплача, че тя е твърде сурова с мен.
Те трябваше да са тук. Трябваше.
Той няма да издържи, ще изтича насреща и ще се размине с тях.
Те трябваше да са тук!
О, Боже мой! - Имай милост!
Къде е Лигия? - Ние се борихме...
Къде е тя? - Кръв, господарю...
Къде?! - Ние я защитихме...
Смили се! Не го убивай! - Пребийте висчки с пръчки!
По сто удар с пръчка!
Ако искаш да гледаш сурова плът, ще ти купя магазин за месо.
Акта, ако не искаш да станеш причина за нещасте, кажи истината.
Императорът я е похитил? - Кълна се,
тя не е в двореца, и не я е похитил императорът.
Вчера заболя дъщеричката на Августа, и Нерон не се отдалечава от постелята й.
Значи Авел я е похитил? - Случи се това, което искаше самата Лигия.
Ти знаеше, че тя иска да избяга! - Аз знаех, че тя не иска да стане твоя наложница.
А ти каква си била цял живот? А? - Преди бях робиня.
Императорът ми подари Лигия, не ме интересува каква е била преди!
Тя ще бъде моя наложница. Ще заповядам да я наложат с бич.
а като ми омръзне, ще я пусна на най-изпадналия от робите ми.
Вчера срещнахме Попея, една негърка носеше детето на Августа.
Вечерта детето се разболя и негърката твърди, че я е погледнала с лоши очи една чужденка, която срещнали в градината.
Ако детето оздравее, просто ще забравят за това. а ако не...
Попея първа ще обвини Лигия, че е вещица и тогава няма да има спасение за нея.
Значи, може и тя да ме е погледнала?
Марк, докато детето не оздравее, не говори за Лигия с императора,
или ще й навлечеш мъстта на Попея.
Достатъчно са плакали очите й заради теб.
Обичаш ли я, Акта?
Да, обикнах я.
Защото на теб не се е отплатила с ненавист, както на мен.
Ти сляп глупак, тя те обича!
Не ме обича. Тя ме мрази. Мрази ме.
May God forgive you all the wrong you've done to us.
Как е детето?
Как е божественото й здраве? - Нека тя да изгори в ада, и целият този дом също!
Мълчи, ако искаш да узнаеш нещо за Лигия, то ела с мен.
Върви след мен. Заповядал съм на всички градски порти да караулят моите роби.
Имаш треска ли?
Болен съм.
Не знам какво би ти предписал лекарят,
но знам какво е любов и знам, че никоя друга не може да я замени.
Въпреки това... красивата робиня...
Не искам.
Може би твоите робини нямат за теб прелестта на новото?
Погледни таз, Ираида. Подарявам ти я, вземи я!
Не ми е нужна тя. И другите не са ми нужни. Благодаря ти,
но не желая.
Евника, изкъпи се, намажи си тялото с масло и отиди в дома на Виниций.
Няма да отида при Виниций, господарю.
Не мога. Всемилостиви господарю, съжали ме.
Не ме изселвай от къщата, моля те.
Кой от робите тук е любовник на Евника? - Никой, господарю.
Какво знаеш ти за нея?
Евника никога не напуска през нощта спалнята.
Не остава и в банята с другите роби.
Моят родственник, Виниций, на когото подарих Евника, не я прие.
Така да бъде, тя остава в дома.
Вземи я сега със себе си и й удари 25 тояги.
Но така, че да не й повредиш кожата. - Да вървим.
Евника твържди, че има човек, който ще успее да открие Лигия.
Дойде ли човекът?
Той чака, господарю. Казва се Хилон Хилонид.
Кой е той? - Мъдрец, прорицател,
умее да чете съдбата на хората и да предсказва бъдещето.
И на теб ли ти предсказа бъдещето? - Да, господарю.
И какво ти напророкува? - Че ме чакат болка...
и щастие.
Болката се падна на теб вчера от ръцете на Терезия, значи, и щастието може да дойде.
То вече дойде, господарю.
Кое по-точно те направи щастлива? - Останах тук.
Приветствам те, Терсит!
Как са отоците ти, които ти причини под Троя Улис?
Благородни господарю, най-мъдрият измежду умрелите, Улис,
ти изпраща чрез мен, о, най-мъдри измежду живите, ти, Петроний, привет,
и моли да прикриеш моите цицини с нов плащ.
Отговорът си заслужава плаща.
Добре ли знаеш за какво се готвиш?
Когато две фамилии от два знатныи дома не разговарят за нищо друго
и половината Рим повтаря след тях, е трудно да не знаеш.
Вчера беше похитена девойка на име Лигия, или по-точно Калина,
и аз се каня да я потърся. - Добре! С какви средства разполагаш за това?
Средствата ги имашш ти, господарю, аз имам само ум.
Ако ме мамиш, за да ти дам пари, ще умреш.
Аз съм философ, господарю, а един философ не може да бъде жаден за пари,
особено за такива суми, каквито ти толкова великодушно обещаваш. - Коя школа представяш?
Аз съм Cynic, за което моето наметало е цялото с дупки,
Stoic, за което аз приемам моята бедност, и Peripatetic,
за което, нямам носилка, ходя от хан на хан
и обучавам за паница с ядене.
Така станах оратор.
Хераклит казва, ''Всичко тече''. А и виното не е твърдо, нали?
Кога започваш търсенето?
Вече започнах. И, отговаряйки на твоите любезни въпроси, аз също я търся.
Оказвал ли си преди такива услуги? - Твърде ниско се ценят в днешно време добродетелта и мъдростта,
така че даже философите са принудени да търсят други средства за препитание.
Добре. Нужни ли са ти указания?
Нужно ми е оръжие. - Какво?
Такива са времената сега, господарю...
Вие, господа, ме разпитвахте за какво ли не. Позволете ми и на мен сега да попитам:
не видя ли ти, почтени трибуне, някакви символи, някакви амулети по Помпония или по божествената Лигия?
А може би си ги видял да си чертаят една на друга някакви знаци,
понятни само на тях?
Веднъж видях, как Лигия начерта на пясъка риба.
Риба? Риба?
Само веднъж или няколко пъти? - Веднъж.
Уверен ли си, господарю, че беше риба? - Да.
А знаеш ли какво означава това?
Да. Фортуна ще ви обсипе, най-достойни господа,
поравно с всичките си дарове! - Кажи да ти дадат плащ.
Улис ти благодари за Терсит.
Salve, Sporus.
Ajar of the dark one.
Sporus, днес работих със Сенека,
и той ми даде този символ за довиждане.
Знаеш ли какво е това?
Риба? Това е риба.
Ти си глупак, макар да доливаш толкова вода във виното, че в него би могла да плува и риба. Това е символ,
и на езика на философите означава ''усмивката на Фортуна''.
Уважавай философията, но аз няма да заменя лавката за вино с нея, което от доста време
вече ме уговаря да направя моят близък приятел Петроний.
Какво се е случило? - Божествената Августа умря!
Децата на императорите също понякога умират.
Това е твое дело! Магия уби малката Августа!
Ти донесе тук злия дух, който хвърли проклятие върху детето ми.
Злочестия аз! Злочест! Злочестия аз!
Запали Рим и света,
но щади гласа си.
Нашата загуба е непоправима,
но се моли, нека това богатство да не загине.
Ти си единствения
помислил за това... единственият, Петроний!
Единственият!
Иди до Анций, мястото
на нейното раждане. Там ще откриеш
радост и утеха.
Ще отида.
Трябва да напиша химн в нейна чест.
И ще композирам музика.
Произнеси на гръцки следните думи: ''Иисус Христос, Бог, Син, Спасител''.
Иисус Христос, Бог, Син, Спасител. И какво?
А сега вземи първите букви на всяка от тези думи и ги сложи така, че да се получи една дума...
''IНТYS''.
Риба!
Действително ли Лигия ти начерта риба? - Ако ми беше начертала птица, щях да кажа, че ми е начертала птица.
Както изглежда, тя е християнка!
Това означава, че Лигия отравя кладенци, убива на улицата деца и се отдава на разврат?
Не, не и не... Очевидно, християните съвсем не са тези, за които ги мислим.
Ти говориш като самия Сократ. Преди три години,
срещнах известен доктор на име Главк, християнин,
добър и непорочен човек.
От този добродетелен човек ли научи значението за знака на рибата?
Уви, не. Someone stabbed him and his family fell victim
to slave merchants. Защитавайки го, загубих тези два пръста.
Но християните извършват чудеса,
и се надявам, те ще порастнат отново.
Ти си станал християнин? - Вчера.
Аз също обещах тържествено на Меркурий,
че ако ме заведе до девицата, ще получи две крави
с позлатени рога. - И така, бидейки християнин
и философ ти все още вярваш в Меркурий?
Аз вярвам за каквото съм повикан. А и юниците са скъпи.
Ако благородния Виниций... - Not an obolus, Chilo.
Щедростта на Виниций ще надмине твоите очаквания, но едва тогава, когато Лигия бъде намерена.
Ще отида!
Не прозря ли христянката у нея?
Отгатна, господарю, но намерих Главк, лекаря.
Кой?
Явно си забравил стареца, господарю. Защитавайки го, загубих тези два пръста.
Аз го остави умирающ в двора на хана и дълго го оплаквах.
За съжаление, той и досега е жив и живее в християнска община.
Казвай, какво искаш?
Искам, господарю, да отстраня Главк.
Наеми хора, които ще го пребият до смърт, а аз ще им платя.
Те ще те одерат много, а после на всичко отгоре ще използват и тайната ти.
Колко пари са ти нужни? - Хиляда сестерции.
Трябва да намеря честни, такива, които да не взмат парите и после да изчезнат безследно.
За този човек гарантирам, той е християнин, господарю.
Стар съм вече, и от време на време имам затъмнения на паметта.
Например, нашия Христос го е предал един от учениците му!
Само че сега не мога да си спомня името на този предател. - казва се Юда, господарю, който се обесил.
Да, действително, Юда! Юда! Благодаря ти.
Ето го, господарю, братът, когото искаше да видиш.
Да бъде с теб Христовият мир.
Как се казваш, синко? - Урс.
Обичаш ли Христос? - От цялата си душа и сърце.
Урс, знаеш ли кой е бил ''Юда''?
Знам, но нали той вече се обеси?
Мир на теб, верни робе Агнец, да поседнем.
Само че от отровата на Юда се роди друг предател, който живее сред нас.
Кой е този предател, отче? - Синът на Юда,
който се преструва на християнин и обвинява братята си пред лицето на Императора,
че отравят фонтани, убиват деца, и не искат да признават Императора за бог.
Но, ако никой не е защитил Христос в часа на неговите мъчения, кой сега ще поиска да накаже предателя?
Аз бих могъл да свърша това, отче.
Иди при християните и попитай за лекаря Главк, а когато ти го покажат - убий го!
Главк?
Ти познаваш ли го? - Не. Но утре
апостол ще проповядва в Остриан. Бих могъл да открия Главк там.
В Остриан? - Да, отче.
Да убиеш предател, това е като да убиеш вълк или мечка.
Но ако Главк загине без вина?
Чуй, Урс, тук, в Рим...аз уча на Христовата вяра една робиня,
казва се Евника.
Тя служи в дома на някой си Петроний. И точно в този дом чух как Главк се готвеше
да предаде всички християни,
а, освен това, обеща на другия императорски доносчик Виниций... - На Виниций?
... че ще му намери сред християните девойка, която...
Какво, какво ти стана? Ти какво?
Нищо, отче. Ще убия Главк.
Намерих!
Видя ли я? - Видях Урс и разговарях с него.
Значи знаеш къде се крият те! - Не, господарю, но те уверявам,
че ако Урс е тук, то и божествената Лигия се намира в Рим.
И втората вест - днес тя по всяка вероятност ще бъде в Остриан.
В Остриан, къде е това? - Между Соления и Номенстрианския път.
А това е знак, без който не биха ни пуснали.
Това са скорпули.
Когато Лигия буде в моя дом, ще получиш цяла торба с такива.
О, Юпитер! - Никъде не тръгвай оттук.
Ще дойдеш заедно с мен в Остриан.
Заедно с нас ще тръгне и гладиаторът Кротон.
Добре направи, господарю, че се обърна към мен днес, утре ще отида в Беневент,
за да се съревновавам там в присъствието на Императора с най-силния негър, когото някога е раждала Африка.
Човекът, който охранява момичето, е надарен с невиждана сила.
А аз, достойни господарю, съм готов с ето тази ръка да нападна когото заповядаш,
а с тази, другата, - да се отбранявам от седем такива лигийци
и да доведа момичето в дома ти. - Не му разрешавай това, господарю.
Ще започнат да хвърлят камъни по нас, и тогава кой ще ни помогне?
По-добре да вземеш момичето от дома и да не подлагаш нито нея, нито нас на опасност.
Така ще бъде, Кротон. - Парите са твои. Твоя воля!
Първият ученик на Христос е бил рибар.
Когато тъгувахме ето така,
дотича Мария-Магдалена, крещейки,
че е видяла Господ.
Като не могла да го познае заради силното сияние, струящо от него, тя помислила, че това е градинарят.
Той казал: ''Мария!''
Тогава тя възкликнала: ''Равуни!'', -
и паднала до нозете Му.
Той й заповядал да отиде при неговите ученици.
Но те, учениците, не й вярвали.
А когато тя се разплакала от великата радост,
те я осъждали, други мислели, че се е побъркала.
Тя казала, че е видяла ангели в могилата.
Но те, отивайки за втори път там, видяли, че могилата е пуста.
После, вечерта,
дошъл Клеопа, който ходил заедно с останалите в Емаус,
и скоростно се върнал, казвайки:
''Господ воистина воскресе!''
И те започнали да спорят на затворена врата, от опасение заради юдеите.
И изведнъж той застанал между тях.
А когато преминал страхът им, им казал: ''Мир вам''.
И аз Го видях... както го видяха всички...
и Той беше като светлина и блаженство за нашите сърца,
и ние повярвахме в Неговото възкресение,
и ние знаем, че морето ще пресъхне, че планините ще се превърнат в прах,
но славата Му няма да помръкне вовеки.
Господарю, там... около Урс.
Да минем оттук, не сме си свалили качулките.
Почакай малко.
Хората ни гледат. - Почакай малко.
Да тръгнем след тях, да видим, в чий дом ще влезнат,
и утре ти, господарю, ще поставиш роби по вички входове на дома и ще я хванеш.
Не. - Какво искаш да правиш, господарю?
Да влезем в дома след тях и да я отведем веднага.
Този лигиец ми се струва ужасно силен. - Заповядай на този стар козел да замълчи, господаря.
Не казвам, че трябва да откраднем момичето сега, сред тълпата, защото могат да ни замерят с камъни.
В името на Юпитер, Аполон, Веста, Кибела, Изида и
всички богове на Изтока и Запада заклевам те, господарю, откажи се от своето намерение.
Послушай ме! - Аз ще влезна първи първи.
А ти ще вървиш след мен.
Това е Урс.
Какво искаш?
Убий го!
Марк. Марк!
Махни се! - Урс!
''Не го убивай''!
Убий ме...
Уверен ли си, Главк, че тази рана на главата не е смъртоносна?
Уверен съм, Мириам. Падайки, той се е предпазил с ръка и я е счупил,
но по такъв начин е спасил главата и живота си.
Ти се славиш като опитен лекар, затова и ти изпратих Урс.
По пътя Урс ми призна, че още вчера е бил готов да ме убие...
Но преди да ти каже на теб, той призна същото на мен,
а аз му обясних, че не ти си предателят, а този, който го е подстрекавал към убийство.
Ти не би позволила да ме убият.
Нека Бог ти дава здраве.
Дай ми още вода.
Този, в сравнение с когото човекът е само прах, ни повелява да обичаме и неприятелите си.
Ние излекувахме раните ти, а сега ти помисли, достойно ли е за теб да преследваш Лигия повече.
Искате да ме изгоните оттук ли?
Не. Искаме обаче да напуснем този дом, където может да ни застигне преследване.
Не се бойте от преследване, аз ще ви защитя.
Напиши на своите слуги, господарю, довечера да дойдат за теб с носилката.
Вашият дом ще е по-подходящ за вас, отколкото да сте среди нашата ограниченост.
Вашите постъпки ме убедиха,
че вие сте честни хора.
Нека този човек, лекарят, да каже, може ли да ме пренесат сега.
Няма да мръдна оттук, освен ако не ме изнесат...
насила.
Никой няма да прилага насилие спрямо теб.
Позволи ми...да си отдъхна...
Никой ли няма да попита за Кротон? Днес той трябваше да замине за Беневент.
Никой не ни видя освен един грък. Доведете го при мен,
Ще му заповядам да мълчи.
Вкъщи ще напиша, че той също е заминал за Беневент.
Ако гръкът е успял да съобщи на префекта, то аз ще кажа, че сам съм убил Кротон.
Можете спокойно да останете тук.
Тогава Главк ще остане около теб и заедно с вдовицата ще се грижи за теб.
Слушай, старче... Ти се боиш
да не призова своите роби и да не им заповядам да отведат Лигия?
Да.
С Хилон ще разговарям при вас и при вас ще изрисувам дома,
а други куриери освен вас няма да имам. Помисли си добре.
А ако Лигия не остане тук, то аз
се отказвам от всичко и няма да приемам нито храна, нито вода...
а моята смърт ще тежи на вашата съвест...
На теб и на твоите братя.
Крисп,
нека той остане с нас,
докато Христос не го изцели.
Така да бъде, както казваш.
Събуди се! Някой иска да те види по спешна работа!
Кажи че ме няма... Не познавам този добър човек.
Казах им, че си тук и че спиш, господарю. Но той пожела да те събудя.
Ти... ти... си глупачка, ще заповядам да те наложат с тояги.
Хилон Хилонид! - Мир на тебе! Мир!
О, най-добър измежду християните! Да, аз съм Хилонид. Аз съм Хилон,
но това е грешка. - Вашият господар, Виниций,
те призовава да дойдеш с мен. - Моя скъп другар,
и моя благороден приятел ми е изпратил носилка?
Ще трябва да вървим. - И, ако откажа?
Не бих го направил. - Аз трябва да дойда, защото искам,
защото съм свободен и мъдър човек,
мога да превърна престъпниците в дървета и животни. Идвам!
О, господарю! Защо не се вслуша в моите съвети?
Мълчи и слушай!
Кротон се нахвърли върху мен, за да ме убие и ограби. Разбра ли?
Аз го убих,
а тези хора превързаха раните ми.
Той беше отявлен негодяй, господарю!
Ако нямах кинжал у себе си, той щеше да ме убие.
Благословен да е моментът, когато те посъветвах да вземеш нож.
Какво прави днес? - Давал обети за твое здраве.
И нищо повече? - И се канех да те навестя, когато дойде този човек и казал, че ме викаш.
Ето табличката. Ще дойдеш с нея при мен вкъщи.
На нея е написано, че съм заминал за Беневент.
Разбираш ли? Заминал за Беневент.
Заминал, заминал, господарю...
разбира се...та аз сутринта се простих с теб до Капенските порти,
и за времето от твоето заминаване ме обхвана такава мъка,
и рискувах да плача до смърт.
Ще заповядам на слугите си да обършат сълзите ти.
Подай светилника.
Не ме ли позна, Цефас?
Това не съм аз. Не... Не съм аз, това не съм аз.
Главк?
Ето човека, който продаде и погуби жена ми...
...И децата ми.
Той ме уговаряше да убия Главк! - Господарю!
Спаси ме!
Застъпи се за мен!
Писмото! Трябва да го доставя, господарю!
Закопайте го в градината... а писмата нека отнесе някой друг.
Заклинам те в името на вашия Бог! Аз съм християнин, аз съм християнин!
Ако не ми вярвате, прекръстете ме още веднъж. Главк,
Направете ме роб,
но не ме убивайте!
Съжалете се! Не ме убивайте!
Ето какво ни каза нашият Спасител:
''Ако твоят брат е съгрешил - против теб смъмри го,''
''а ако се покае - прости му.''
Хилон,
нека Бог ти прости причиненото ми зло така,
както аз ти го прощавам в името на Христа.
May the Saviour be as merciful, as l am to you.
Върви си с мир!
Дай ми писмото. Дай ми писмото, господарю.
Дай, аз ще го отнеса. Ще го занеса.
Днес е денят на твоята велика победа.
Мир на теб.
Ти също ли си ми простила?
Не бива да държим в серцата си гняв.
Видях душата ти в съня си.
Ей, робе!
Да ти даде Бог добър ден, господарю, и крепко здраве, но ние нямаме роби. Аз съм свободен човек,
служа на Калина, както служих и на майка й. - Къде е Лигия?
Току-що си тръгна, господарю. Тя седеше около теб по цели нощи.
Защо не я смени? - Тя така поиска, а моята работа е да слушам.
Ако не бях я послушал, то ти вече нямаше да си между живите.
Съжаляваш ли, че не ме уби?
Не, Христос е казал да не се убива.
А Кротон? - Това е твоя вина, господарю.
Защо посегна на царската дъщеря.
Почакай, ще ти помогна.
Пий.
Божественая моя.
Исках да стигна до теб по лъжливи пътеки.
Връщай се при Помпоний Грецин.
и бъди уверена, че оттук нататък никой повече няма да ти посегне.
Така бих желала да я видя, па макар и отдалеч,
но не мога да се върна при нея.
Знаеш, че Императорът ненавижда рода на Плавтий. - Да, така е.
Но, може би, той би те дал на мен, а аз бих ти върнал Помпония.
Искаш ли пак да ме видиш в Палатин?
Не. Говоря като глупак. Никога.
А знаеш ли, че ти си по-щастлив от мен.
Ти си имаш твоя наука, твой Христос.
А аз имам само теб.
И ако се лиша от теб... то бих бил като бедняк.
Сега ти разговаряш с мен, седиш до мен... а, навярно, си мислиш само за Него, нали?
Мисли, мисли и за мен, иначе аз... ще Го възненавидя.
защото за мен ти си божество.
Бих желал да ти се помоля, да ти се поклоня.
Защото ти не знаеш, не можеш да знаеш,...
че аз... че аз те обичам.
Защото...
За мен, за мен ти си живот.
Моя единствена...
Лигия...
Бягай, върви си, докато злият дух не те е заблудил и не те е довел до окончателно падение!
Бог заради теб е умрял на кръста, за да изкупи със собствената си кръв твоята душа,
а ти предпочете да обичаш този, който искаше да те направи своя наложница.
Кой е той? Слуга или приятел на сатаната!
съучастник в разврат или злодей.
Помогни ми, отче, умолявам те!
защото вече сама на себе си не се доверявам и не мога да превъзмогна любовта в себе си!
Нима смяташ, Крисп,
че Христос,
който е разрешавал на Мария-Магдалена да лежи в краката Му
и който е простил на блудницата, би се отвърнал, от това момиче?
Аз съгреших против Божията милост...
но предполагах, че, допускайки в сърцето си земната любов
тя се е отрекла от Христа.
Аз три пъти се отрекох от Него,
но Той ми прости. - Аз съм Павел от Тарс.
Аз преследвах и арестувах Божийте последователи.
Когато Стефан беше убит,
аз пазех дрехите на онези, които хвърляха камъни по него.
Аз исках да изкореня истината от цялата земя, но по Божията воля
аз разпространих тази истина по цялата земя.
Докато очите на този, който ти е мил, не се отворят за света на истината,
дотогава го избягвай, за да не те въведе в грях.
но знай, че в твоята любов няма вина.
Аз даже не знам къде е намерила убежище тя.
Тя изчезна оттук тогава, когато теб те нямаше.
Крисп... Крисп пак я крие от мен, той не ми се доверява
Не, господарю, Лигия се реши на това сама.
Крисп даже апостол Петър осъди тогава за това,
че той упрекваше Лигия за любовта й към теб.
Тя е казала на апостола, че ме обича?
Ръката вече е здрава.
само не я натоварвай, господарю.
Поздравявам те, о божествени! Поздрави, Хрисотемида!
Разхождаш се сам... Сигурен знак на отегчение.
Ела, ще те откарам до празненството.
Ти си прелъстил моята Хрисотемида.
Трябва да ти бъда двойно признателен. Ти не прие Евника
и ме избави от Хрисотемида.
Аз търсих толкова далеч нещо, което е било толкова близо.
Помисли, какво върви ръка за ръка с тези твои мрачни християни?
Някога харесвах мириса на върба, сега обичам теменужки.
Заповядай да ни подготвят венци за главата и вино.
Не, не, скъпи мой, Лигия не е Евника.
В теб любовта е сменила обонянието... а в мен - душата.
Нека Хадес да погълне твоите християни! Те са вселили у теб тревога и са унищожили смисъла на живота!
Нека адът ги погълне! Грешиш, мислейки, че тяхното учение е благодетелно!
Благодетелни са любовта, красотата и могъществото,
Те наричат това ''суета''. Грешиш, считайки ги за справедливи!
Ако за злото се отплащаме с добро,
с какво тогава ще се отплатим за доброто?
Според тяхното учение - в бъдещия живот, който е нетленен.
Ще видим, ако изобщо е възможно нещо да се види без очи.
Имаш намерение да отвлечеш Лигия ли?
Не мога да й се отплатя със зло за доброто, което стори.
Имаш ли намерение да приемеш учението на Христа?
Бих желал, но натурата ми няма да го понесе.
А ще можеш ли да забравиш за Лигия?
Не.
Ела тогава да пийнем вино. Евника е нетърпелива.
Трябва да отложим пътуването до Египет.
А владичеството над тях и над Изтока според предсказанието никога няма да ми бъдат отнети.
Някой ден в Египет ще съградим такива паметници в сравнение с които пирамидите ще изглеждат като детски играчки.
Ще заповядам да изваят седем пъти по-голям Сфинкс от този,
който в близост до Мемфис гледа към пустинята. а за лице ще заповядам да му изваят моето.
Ти вече си издигна паметник със своите стихове по-велик от пирамидата на Хеопс.
Натъжаваме да чуя, че отлагаш заминаването.
Бях длъжен. Така искат боговете.
Когато бяхме в храма на Веста, тя самата произнесе в ухото ми: ''Отложи пътуването''.
Защо хората се боят от Веста повече, отколкото от другите богове?
Аз самият си спомням какъв страх ме обхвана.
Щях да рухна на земята, ако някой не ме беше хванал.
Кой ме хвана тогава? - Аз.
А, ти ли си бил. Благодаря ти.
А как е онази девойка с... твърде тесните бедра?
Бих се обзаложил, че е забравил.
Скука ме мъчи! Страшна скука.
По волята на богинята останах в Рим, но това няма да го понеса!
Отивам в Анций. Задъхвам се по тези тесни улици, сред тези мръсни пресечки.
Ах, ако земетресението беше унищожило Рим
тогава бих могъл да го построя още по-великолепен!
''или някой разгневен бог го беше сравнил със земята''?
Да! И какво? - А нима ти не си бог?
Отивам в Анций.
Вие, дребни хорица, не можете да разберете моите нужди!
А вие всички ще трябва да ме придружите там.
Тигелин, Ватиний, Секстий, Аквилий и така нататък...
Какво сборище на селяндури и мерзавци! И те управляват света? Не. Аз няма да отида.
Не аз съм създал тези времена и няма аз да отговарям за тях.
Но съм длъжен да мисля за теб, затова те съветвам да идеш, иначе ще погубиш и себе си, и Лигия.
Трябва да я видя! - Знаеш ли къде е?
Не знам. - Макар и християнка, тя може да се окаже по-предпазлива от теб?
И да не пожелае твоята гибел.
Да ти изпратят боговете безсмъртие и да разделят с теб властта над света.
Защо си дошъл? - Знам къде живее божествената Лигия.
И къде е тя?
У Лин, върховния жрец на християните.
Урс работи нощем. В дома има само две жени.
Откъда знаеш? - Християните.
Бях в ръцете на християните и те ме пощадиха. Затова не се учудвай, господарю, че благодарност е изпълнила сърцето ми.
Затова се интересувах от тях. Въпреки, че преди всичко мислех за теб.
Само от теб зависи, ще се окаже ли тази великодушна царица още тази нощ в твоя дом.
Но ако това се случи, ще ме наградиш ли, господарю?
Няма да направя това, което ме съветваш,
но без награда няма да си тръгнеш оттук.
Триста рози! - За какво? За персийския цар, за какво!
Колос на милосърдието! Аз ти служих. Такава ли е твоята благодарност?
Както и твоята към християните.
Триста рози! - Петдесет, петдесет! Не, не триста, не триста!
Не, петдесет. Сто! Не, не триста. Сто.
Смили се! За Бога!
Господарю, този старец се е лишил от чувства.
Доведете го при мен.
Господарю...
ти си великодушен и силен.
Знай, че ти простих заради същия този Христос, на когото аз самият дължа живота си.
Ще служа, господарю... И на Него, и на теб.
Това е къщата. Зад тази стена.
Много добре. Сега забрави, че някога си ми вършил услуги.
Забрави Мириам, Петър, и Главк.
Забрави, че християните някога са съществували.
Веднъж месечно, свободен роб ще ти плаща по две златни монети.
Ако се осмелиш отново да шпионираш, ще те бият с пръчки до смърт.
Ще забравя!
By Ate and the Furies, Аз няма да забравя!
Аз не ще забравя!
Приветствам ви в името на Христос, когото почитате.
Да бъде славно името Му вовеки.
Изслушайте ме, ти, Петър и ти, Павел.
Знам, че Лигия е тук.
Бих могъл да обкръжа този дом и да я заловя, само че няма да го направя.
Нека за това да пребъде над теб благословението на Господа наш.
Дойдох при вас, защото вие сте заменили майка й и баща й.
Дайте ми я за жена.
Кълна се, че няма да й забранявам да почита Христа.
Тя е по-скъпа за мен от зеницата на собствените ми очи. Аз не съм враг нито на вас, нито на Христос.
Когато мисля за Лигия, че тя е чиста като сняг...
то я обичам още повече.
а когато мисля, че е такава, благодарение на вашето учение,
то обиквам и това учение...
макар и да не го разбирам.
Виждате ли, искрен съм.
Гърция създаде мъдростта и красотата.
Рим - могъществото. А вие какво носите?
Ние носим любов.
''Който почука, ще му отворим''.
И милост от Господа на теб, затова те благославям, твоята душа и твоята любов.
Лигия, обичаш ли го?
Обичам го.
Обичайте се,
а и няма грях във вашата любов.
Аз не бих избягала от теб. - Тогава защо го направи?
Сам знаеш.
Заповядай на Урс да отиде в дома на Авел,
да вземе твоите принадлежности и да ми ги донесе.
В моя край обичаят повелява друго.
А в Рим ги внасят след невестата.
Но ти направи това за мен. Ще ги взема в своя дом.
и те ще ми напомнят за теб,
докато не настъпи този момент, когато ще седиш пред моето огнище.
И аз ще кажа,
''Where you are, Caius, there am l, Caia''.
Грахът с олио не помогна. Компресът на дебелата му шия не помогна:
и Меднобрадия пресипна. Сега проклина Рим и неговия въздух,
А знаеш ли защо е пресипнала тази маймуна?
Вчера ни изтанцува историята на Леда, след което се изпоти и се простуди.
Никой няма да повика повече, ''Хората изгоряха!''
Като че с пила пилиш дома,
И снопове искри летят сред пепелищата. Кой може да извика?
Кървавите трупове на тези, които са живели тук ли?
Целият град е, унищожен, но жадният огън
още терзае стените.
Твоята прелест, Троя, е потопена в мъка до саматa гибел,
и край!
Чуват се само стъпки, крясъци... и тишина!
Сега Троя е огромен факел,
жертвен огън и пепелище.
Стихове за изгаряне.
Но какво лошо намираш в тях?
Искаш ли да чуеш истината? Тогава ще ти я кажа - те са добри за Вергилий, за Овидий,
даже за Омир,
но не и според теб! Този пожар, който описваш не разтърсва достатъчно, Твоят огън
не гори достатъчно. Не слушай мазните им похвали.
Ти можеш да създадеш произведение, за каквото светът досега не е чувал.
затова пак ти казвам: напиши ги по-добре.
Боговете не са ми дали голям талант
но са ми дали много повече истински мъдрец и приятел който умее да казва истината в очите.
Ще ги изхвърля! - Не! Не!
Даже такива калпави те принадлежат на човечеството.
Позволи ми, в такъв случай, да ти ги изпратя обратно в кутия по мой избор.
Моят пожар в Троя не е достатъчно жарък.
Ти ми отвори очите. А знаеш ли защо става така, както казваш?
Когато ваятелът иска да създаде фигурата на бога,
той търси образец, Аз никога не съм виждал горящ град,
Моето описание не е достатъчно правдиво.
Само заповядай, Императоре, и аз ще запаля Анций.
или, ако ти е жал за, всички тези вили и дворци,
Ще ти построя дървен град, който сам да запалиш.
Дървени сараи?
Ти съвсем си изглупял, Тигелин.
Явно не цениш много моя талант и моята ''Троя''.
Каква ли смрад е сега в Рим...
Няма ли да имаш неприятности за това че си напуснал Анций без да уведомиш императора?
Не, Нерон предупреждаваше, че той два дни ще пише нови песни.
А аз повече не можех да издържам без теб.
Знаех, че ще дойдеш. Даже лъвоете в клетките го реват.
Ще отместя очи, ще погледна сянката ти,
която е приела толкова много изящество от теб.,
И тя като теб е лека, като че родена от пяна.
Където и да стъпиш се появяват цветя и пеперуди...
Не, трябва да вървя. Петроний, Виниций,
душата ми е тревожна и печална,
макар да чувствам, че това което ви изпях за проба, мога да изпея и публично.
Ти можеш да го изпееш и тук, и в Рим, и в Ахей.
Когато свиря и пея,
музиката ми открива прелест, която аз най-често не мога нито да назова, нито да разбера с ума си.
Мога само да я почувствам. И въпреки, че мощен и божествен,
се чувствам тогава като малка песъчинка.
Само най-великите майстори на словото са способни на такава скромност.
Аз знам какво пишат върху стените на Рим.
''Майкоубиец, женоубиец''... За тях аз съм чудовище.
Наистина ли съм такъв тиранин?
Жестоките деяния не винаги означават жестокост!
Ти трябва да знаеш това толкова добре, колкото и аз. - В Сенате се мълви,
че Диодор и Терпнос свирят по-добре от мен на китара.
Кажи ми честно, те по-добре ли свирят от мен?
Ти докосваш струните нежно, у теб може да се почувства артистът,
а у тях - умели занаятчии.
Ако е така - нека живеят! Те никога няма да могат и да предположат каква услуга им направи ти в тази минута.
Виждаш ли, аз съм артист във всичко. Аз не мога да живея обикновен живот.
Знам, че хората говорят, че съм безумен. Но аз само търся. А ако съм безумен, то това е от скука и нетърпение, че не мога да го намеря.
Разбираш ли? Аз търся, търся, търся.
Знаеш ли, че именно затова осъдих на смърт майка си и жена си?
Исках да принеса най-великата жертва, каквато човек може да принесе; мислех си, че ще се отворят някакви порти,
зад които ще видя нещо велико и ужасно недостъпно за човешкото въображение.
Но и тази жертва се оказа недостатъчна за отварянето на емпиричните двери. Явно се иска повече, и дано се сбъдне това, което гласят пророчествата!
Какво смяташ да правиш? - Знаеш ли, съществуват двама Нерона.
Един такъв, какъвто го знаят хората и един друг - артист,
който познаваш само ти.
Тежко е за човека да носи бремето на висшата власт и най-големия талант!
Съчувствам ти, Императоре, от все сърце,
а заедно с мен и Виниций, който те боготвори.
А, той и на мен винаги ми е бил симпатичен, макар да служи на Марс, а не на музите.
Той е влюбен.
Разреши му, господарю, да замине за Рим, че той вехне тук.
Лигийската заложница, която ти му подари, се намери.
А той се влюбил в добродетелта й.
Сега иска да се жени за нея, въздиша и съхне...
Тя е красива девойка, но с твърде тесни бедра.
Обичаш ли я така, както казва Петроний?
Обичам я.
Тогава ти заповядвам още утре да отидеш в Рим, да се ожениш за нея, и да не се показваш тук без венчален пръстен.
Благодаря ти, господарю. - Колко е приятно
да правиш хората щастливи.
Бих желал до края на живота си да правя само това.
Прости ми, божествени Императоре! В Рим е избухнал пожар! По-голямата част от града е в пламъци!
О, богове! Най-накрая ще видя горящ град и ще завърша стиховете си за него. Моята ''Троя''.
Ако отида незабавно, ще успея ли да видя пожара? - Повелителю, над града има море от пламъци, дим души жителите,
те падат безчувствени, други, обезумели, се хвърлят в огъня.! - Рим загива, господарю!
Горко ми на мен, нещастния...
Горко ти на теб, свещен град на Приам.
Сменете коня!
Каква част от града е в огън? - Пожарът, господарю, е започнал в лавките около Големия цирк,
Когати ни изпратиха нас, в пламъци беше вече целият център на града! - А зад Тибър?
Пожарът не е стигнал дотам, но обхваща все нови и нови райони.
Хората загиват от огъня и дима!
Лигия!
Къде е Лигия? - Урс е в Остриан с дъщерята на Юпитер.
Да бъде мир, персийски царю! Твоят дом, господарю, навярно е изгорял, защото Карините са обхванати от огън,
но ти винаги ще бъдеш богат като Мидас.
Облечи това. Какво нещастие!
Християните предсказваха, че огънят ще унищожи този град.
Виждал ли си Лигия? - Видях я, господарю!
Благодаря на Христос и всички богове,
че мога да ти се отплатя за добрата вест и за твоите благодеяния.
Но на теб, Озирис, ще ти се отплащам още... Кълна се!
Пред пламтящия Рим!
Бездомни властителю на бездомен народ...
къде да подслоня нещастната си глава за през нощта?
Никой повече няма да се обади,
''Хората са изгорели!''
Макар и с трясък да пламтят домовете,
и снопове искри да летят сред пепелищата.
Кой може да извика?
Кървавите трупове на
тези, които са живели тук ли?
Сега Троя
е огромен факел,
жертвена клада,
и пепелище.
Долу! Долу тиранина!
Ето как цени народът мен и моята поезия.
Заповядай, господарю, на преторианците да ударят по тях!
Мога ли да разчитам на верността на войниците?
Да, божествени. - На тяхната вярност - да. Но не и на числеността им.
Остани засега тук, където е по-безопасно. А народът трябва да се успокои.
Какъв ден само! От едната страна - пожар,
от другата - разбушувало се море от хора!
Господарю, обърни се с реч към народа и му обещай нещо.
Императорът да говори с народа? Нека някой друг да направи това от мое име? Кой ще се заеме?
Аз!
Ти си ми най-верният приятел във всяка беда! Върви и не жали обещанията!
Петроний! Петроний!
Арбитър на изяществото! Петроний!
Млъкнете! Млъкнете! Нека говори! Говори! Граждани...
Нека тези, които ме чуят, да повторят думите ми на стоящите по-далеч.
Само се дръжте като хора, а не като зверове.
Градът ще бъде построен наново.
Градините на Лукул, Мецената, Цезар и Агрипина ще бъдат отворени за вас!
Утре ще започне раздаване на хляб, вино и масло,
за да може всеки да се засити!
После Императорът ще ви устрои игри, каквито още не е имало по света,
по време на които ще бъдат раздадени угощения и подаръци.
И вие ще бъдете по-богати, отколкото сте били преди пожара! Хляб и зрелища!
Бъди здрав, отче! - И ти, Урс!
Да бъде благословено името Господне за радостта, която ти ще доставиш на Калина.
Ти си първи.
Марк!
Колко се радвам, че си жив!
Сега вече никога няма да те изоставя!
Ще спася всички ви. Ще отидем в Анций,
там ще се качим на някой кораб и ще отплаваме към Сицилия.
Моите земи са и ваши земи, моите домове са и ваши домове.
Повярвайте ми.
Твоето огнище е и мое огнище.
Робите и гладиаторите атакуват гражданите около цирка.
Чашата е препълнена...
и бедите ще бъдат безкрайни като море.
Вземи тази, която е предопределена за теб и я спаси.
и Урс...
нека Урс да язди заедно с вас.
Няма да тръгнем без теб, отче. Ако останеш тук, ще загинеш.
Бог да те благослови за твоето желание.
Но ако ти, на когото никой не е поръчвал да ме закриля,
казваш, че няма да ме оставиш тук на гибел,
как искаш аз да напусна паството си в дни на бедствие?
Простете ми. Аз само казах това, което ми подсказва разумът. Но вашият разум е друг, той не се грижи за своята безопасност.
Преди не разбирах това и сгреших.
Но сега полюбих Христа и
искам да бъда Негов слуга и се кълна,
че няма да ви напусна в дни на бедствие.
Няма да ви напусна никога.
Ето че и ти прозря, и пелената падна от твоите очи.
Кръщавам те в, в името на Отца, Сина и Светия дух.
Ти си наш брат.
Неблагодарни и ненаситни хора...
Имат достатъчно зърно и въглища, на които могат да си пекат храна. Какво искат още?
Мъст.
Сърцата им искат мъст, а мъстта изисква жертви!
Подайте ми табличката, трябва да запиша това.
Така!... Мъстта изисква жертви!
А какво ще стане, ако пуснем слух, че Афер е заповядал да се запали градът
и да се принесе той в жертва на народния гняв? - Божествени! Кой съм аз?
Това е истина. Но това трябва да направи някой с по-висок ранг от теб. Вителий?
От моята мазнина пожарът може да се разгори отново.
Ти си запалил Рим.
Аз запалих Рим...
по твоя заповед.
Тигелин, обичаш ли ме?
Ти знаеш.
Принеси се в жертва заради мен.
Божествени Императоре, Рим клокочи, искаш да се,
разбунтуват и преторианците ли?
Божествената Попея желает да се срещне в покоите си с Тигелин,
тъй като при нея има хора, които префектът трябва да изслуша в този час.
Сложих змия в пазвата си.
Говори, съветвай... Само на теб се доверявам,
защото ти имаш повече разум от всички тях. - Съветвам те да отидеш в Ахея.
Очаквах нещо по-голямо. Петроний,
ако бях излезнал на Марсово поле и бях запял на народа, как мислиш,
щях ли да ги потреса с пеенето си? - Без съмнение, Императоре,
ако изобщо биха ти позволили да започнеш.
А, да вървим в Ахея.
Послушай Тигелин, господарю.
Не ти си ми заповядал да запаля Рим,
а и не бих го запалил.
Народът жадува мъст и жертви. нека ги получи. Но не една,
а стотици, хиляди жертви. Знаеш ли кои са християните?
Разказвал съм ти за техните престъпления.
За техните предсказания, че огън ще доведе края на света.
Народът подозира теб... така че нека подозренията му се обърнат в друга посока.
О, Зевс!
Аполон!
Атина!
Персефона!
Какво е причинил този нещастен град на тези изверги? Че те го запалиха така безмилостно?
Те са твои врагове и на целия човешки род. - Бъди справедлив.
Накажи подпалвачите. - Да!
Бъди, бъди справедлив.
Какво възмездие и какви мъки заслужават такива злодеяния?
Изглежда сте намерили жертва. Добре!
Имате власт, имате преторианци, имате сила.
Дайте християните на народа, подложете ги на каквито искате мъки,
но имайте мъжеството да си кажете,
че не те са запалили Рим!
Кълна се в божествената Клио...
Откак свят светува, никой не се е решавал на подобно нещо.
Имай мъжеството, Императоре! Иначе бъдещите поколения ще кажат:
''Нерон запали Рим'',
''но, като малодушен император и малодушен поет,''
''се отрече от великото деяние от страх''
''и стовари вината на невинните.'' - Позволи ми да се отдалеча, гоподарю,
не мога да слушам, как те наричат малодушен поет, малодушен император, подпалвач
и комедиант. - Тигелин,
аз теб наричам комедиант, защото ти и сега се държиш като такъв. - Защото не искам да слушам това ли?
Защото разиграваш любов към императора, а преди минута плашеше преторианците му.
Господарю, как можеш да позволиш такава мисъл да, се появи в нечия глава, още повече?
някой да дръзне да я изкаже на глас пред теб
Накажи го, господарю.
Така ли ще ми се отплатиш за дружбата ми с теб?
Господарю, казвам ти, което ми повелява любовта ми към теб. - Накажи го, господарю.
Искате да го накажа?
Но той е мой приятел,
и макар той да рани сърцето ми, нека знае,
че само това сърцеможе да прощава
може да прощава...
така на приятелите.
Виниций? - Да, господарю.
Така, може би и Петроний? - Удивлявам се на твоята проницателност, господарю.
О да, може би. Много е вероятно.
Сега разбирам защо той така защитаваше християните.
Петроний е християнин! Петроний е враг на живота и насладата?
Не бъдете глупаци!
Не бъдете глупаци и не си мечтайте, че ще повярвам в това, защото вече съм готов да не вярвам в нищо.
Но благородният Виниций стана християнин, господарю.
Помпония също е християнка... и малкият Авел е християнин...
и Лигия, и Виниций. Господарю, отмъсти
за моите обиди,
а аз ще ви предам апостол Петър, и Лина, и Главк, и Крисп.
ще ви покажа стотици от тях, хиляди...
ще ви покажа молитвените им домове и гробища, всичко, всичко ще ви покажа!
Господарю! Отмъсти за децата ни! - Побързайте! Побързайте!
Иначе Виниций ще скрие Лигия.
Ти ще получиш десет човека, тръгвай незабавно.
О, господарю, ти не си виждал Кротон в ръцете на Урс.
Ако ми дадеш петдесет, ще ти покажа дома, който току-що ми издадоха! Дома, в който са се скрили те.
А ако с един удар се разправим и с Петроний?
Не! Не сега! Хората няма да повярват.
Сега са нужни други жертви,
а после ще дойде редът и на това.
Тръгвай.
Ще издам всички! Всички. Всички ще издам!
Виждал ли си Лигия днес? - Бях при нея.
Не губи време. Днес императорът заповяда да припишат на християните вината за подпалването на Рим.
Вземи Лигия и веднага бягайте отвъд Алпите или в Африка!
Вземи и кесия злато, оръжие и християните си.
Лъвове! Дайте християните на лъвовете!
Християните на лъвовете!
Приветствам те,
арбитър на изяществото! Още ли твърждиш, че не християните са запалили Рим?
Ти не по-зле от мен знаеш какво да мислиш за това.
Аз не смея даже да се сравнявам с твоеята мъдрост.
Петроний, господарю.
А защо не дойде Виниций?
Твоята заповед, божествени, не го свари вкъщи.
Кажи му, че ще се радвам да го видя. и му предай от мое име
да не пропуска игрите в които ще участват и християни.
Благородният Виниций се е върнал?
Да, господарю, преди минута.
Къде е тя?
В Мамертинския затвор.
Не, не в подземието. Подкупих пазача
да й отстъпи неговата стая. Урс я охранява.
Защо не я е защитил? - Бяха изпратени петдесет преторианци.
Какво смяташ да правиш? - Да я спася,
или да загина заедно с нея.
Как смяташ да я спасиш?
Ще подкупя стражата, а ти - приятеля на императора.
Донеси два тъмни плаща и два меча.
Ще отидем в затвора. Там ще дадеш на стражите по сто хиляди сестерциии,
Дай им двойно повече, ако се съгласят да пуснат Лигия още сега!
Иначе ще бъде късно.
Моят живот виси на косъм, нищо няма да постигна с императора. На всяка моя молба той напук ще постъпва обратно.
Гневът на Попея преследва Лигия. Подозирам, че отдавна са я шпионирали.
Освободете я или ще умрете.
Дайте християните на лъвовете!
Мирмилон, послушай добрия съвет и върви по пътя си.
Викай заедно с мен, иначе ще ти прекърша врата!
Дайте християните на лъвовете!
Приятелю, от теб вони на вино и ми пречиш.
Императорът ми каза днес, ''Кажи на Виниций да бъде на игрите
в които ще участват християни.'' Той иска да си устрои зрелище от твоите страдания.
Може би затова и не са ни хвърлили с теб в затвора досега.
Заповядаха ви да охранявате затвора ли?
Да, благородни Петроний.
Префектът се опасява да не го нападнат подпалвачите.
И имате заповед да не пускате никого?
Никого, господарю. - Благодаря, негре.
Християнин!
О, Христос!
Дайте християните на лъвовете!
На лъвовете!
Говорих със Сенека. Уплашен за бъдещето си,
той каза, че християните, дори и да не са подпалили града,
трябва да бъдат изтребени.
Терпнос и Диодор взеха парите и не направиха нищо.
Ватиний каза на Императора, че съм се опитал да го подкупя.
Ще отида и ще падна в нозете на Императора. - И ако откаже?
Ако той отговори с подигравка или заплаха?
Не трябва да постъпиш така.
Това ще ни отнеме всички възможности.
Видях на Голготе как приковаваха Бог към кръста.
Видях как поставиха кръста изправен
за да могат тълпите да гледат как умира Синът човешки.
Видял как отвориха хълбока Му...
и как Той умря.
Отсега...
ви благославям, деца мои,
за мъка, за смърт...
за вечността.
Знам. Отнели са ти тази, която си обичал.
Отче, Аз съм жалък червей, а ти си познавал Христа.
Застъпи се за нея.
Нали чу какво казах на невярващите?
Че самият Бог е преминал през мъките на кръста.
Знам, но, виждаш ли, отче,
ако е необходима кръв,
нека Той да удвои, даже да утрои моята мъка, предназначена за нея
Аз ще издържа, но нека тя се спаси.
Той ще те изслуша!
Виждал съм те и по-рано, господарю, но не мога да те пусна. Стражата и Урс я охраняват.
Ти преторианец ли си? - Докато не се окажа там.
Не мога да те пусна, Виниций,
но ако й напишеш писмо, ще го предам на стражата.
Благодаря ти.
Път за Хилон!
Освободете пътя!
Стойте!
Привет, Хилон!
Приветствам те, младежо. Но не ме задържай, защото бързам да отида при моя приятел, благородния Тигелин.
Ти ли предаде Лигия? - А ти заповяда да ме бият с пръчки.
Аз те обидих!
Приятел, ако имаш нещо да ми кажеш, ела в дома ми в Есквелин,
където приемам гостите и клиентите си.
Да не съм закъснял? - Не!
Разпитвахме, господарю, за момиче на име Лигия, но никой не ни отговори. Навярно не ни се доверяват.
Здравей Цезаре,
отиващите на смърт те поздравяват!
Лигия. - Господарю, те останаха в затвора.
Аз я видях, беше болна и Урс беше при нея.
Кой си ти?
В моята колиба апостолът те кръсти, господарю. Помниш ли?
Да. - Петър
каза, че ще бъде на събранието. Искам да го видя преди да умра.
Той ще бъде сред слугите на Петроний.
Аз ще ти го покажа. - Благодаря ти. И мир да бъда с теб.
Тя остана в затвора. - Усмихвай се, гледат ни.
Лигия ще се преструва на умряла.
Християните въоръжени ли ще са?
Не знаем. - Може да стане касапница.
Ей, грък! Не можеш да понесеш вида на разранената човешка кожа, нали?
Не съм предназначен за касапин.
Само в едно нещо сбърка. Боговете са те създали крадец,
а ти стана демон.
Няма да издържиш.
Ще издържа...
Ще издържа.
Урс ме изпрати при теб, господарю, за да ти кажа, че Лигия в треска повтаря твоето име.
Как така можеш да влизаш в затвора?
Наеха ме да изнасям умрелите.
Колко трупа имаме днес? - Една дузина, но до утре ще будат повече.
Слава Богу, това си ти!
Дошъл си да я спасиш, нали?
Подскажи ми начин.
Аз мислех, че ти го знаеш, господарю. Как проникна тук?
Подкупих пазача. Имам пояс.
кълна се в мъките на Спасителя... Лигия ще вземе моя пояс,
ще омотае главата си с парцала и ще излезе.
Сред гробарите има няколко млади роби.
Преторианците няма да я познаят. Когато се добере до дома на Петроний, той ще я спаси.
Тя може да не се съгласи на това, защото те обича. А на собствените си сили не може да разчита
Знаех, че ще дойдеш.
Лигия...
Аз съм болна, Марк. аз мога да умра...
На арената или тук, в затвора.
Не, не, Лигия! Не! Не, ти няма да умреш, няма да умреш.
Апостолът е казал да вярваш. Христос ще те спаси...
Христос ще те спаси.
Не живях дълго, но Бог ми подари твоята душа.
И помни, че и ти също ще дойдеш там.
Закълни ми се в това, Марк...
Лигия...
Кълна се.
Кълна ти се.
Аз съм твоя жена.
Майцеубиец! Жал ми е за теб!
Жал ми е за теб, убиец на жена си и брат си.
Жал ми е за теб, сатана!
Жал ми е за теб!
Ще умреш в ужас, убиец!
Жал ми е за теб! Твоята чаша преля!
Жал ми е за теб, жив труп!
И твоят час е близък!
и проклет да бъдеш навеки...
Мир за мъчениците!
Господарю, господарю, да отидем в Ахея,
Там те чака славата на Аполон, чакат те венци, триумфи! Там е народът, който те боготвори.
А тук има само страх! - А ти от какво сео боиш, гнил пън такъв?
От християните или от техните богове?
Послушай, господарю, този старец. В тези християни действително има нещо необичайно.
Тяхното божество им дарява лека смърт, но то може да бъде и отмъстително.
Не аз устройвам игрите, Тигелин го прави.
Да, аз.
И плюя на всички християнски богове.
Това добре, но отсега заповядай да отрежат езиците на християните или да им затъкнат устата с тапа.
Огънят ще им затъкне устите!
Горкият аз...
Вижте само какъв вид има този потомък на Ахилес.
Правете каквото искате с мен, но аз повече няма да отида на игрите, няма да отида.
Казах ти. Няма да издържиш.
Искам да пия.
да пия искам...
Да пия...
Следи за това, този червей да е винаги около мен в градината.
Господарю, махай се, не мога да ти позволя да влезнеш вътре.
May the gods comfort you. - Let me stay.
Искам да видя кого ще изгорят. - Това не е против заповедите ми.
Главк!
Главк...
В името на Христа!
Прости!
Прощавам ти!
Главк...
Хора!
Римляни!
Кълна се в смъртта си, тук умират невинни!
A подпалвачът на Рим - ето го!
Нерон е подпалвач! Подпалвач!
Смърт на подпалвача! Долу тиранина!
Кой си ти?
Апостол Павел от Тарс.
Проклет да съм! Какво искаш? - Искам да те спася.
Няма спасение за мен!
Не си ли чувал, че Христос е простил на разкайващия се разбойник на кръста?
Няма прошка за мен!
Господи,
погледни на тозо нещастник, виж болката му, сълзите му и мъката му.
Боже милосърдни, заради Твоите мъки, заради смъртта Ти и възкресението,
опрости вината му.
Хилон...
Kръщавам те
в името на Отца,
и Сина,
и Светия Дух!
Христос!
Ти знаеш, че извърши престъпление, оскърбявайки величието?
Чака те смърт.
Но ако утре сутринта, в амфитеатъра обявиш,
че си бил пия и безумен,
и че християните са подпалили града,
то възмездието ти ще бъде ограничено до бой с камшик и изгнание.
Не мога, господарю. - Как така не можеш?
Tи явно си бил пиян.
Не мога, господарю.
Ти видя как умират християните.
И ти ли искаш да умреш така?
Аз вярвам в Христа.
Ти наистина си се побъркал.
А сега ще се отречеш от всичко.
Не мога.
Можеш!
Е, какво, ще се отречеш ли, гръцко куче?
Не мога.
Отрежете му езика.
Струва ми се, че досега още не съм живял, и че отново ще се появя на белия свят в Гърция.
Ще се родиш за нова слава и безсмъртие.
Корабите в Неаполисе чакат. - Бих желал да замина още утре.
Позволи ми обаче, божествени, първо да устроя сватбен пир, на който прeди всичко искам да поканя теб
Сватбен пир? Чий?
На Виниций с Лигия, твоята заложница.
Ти сам позволи да се разреши на Виниций да се ожени за нея,
а твоите заповеди са, като заповедите на Зевс, непреходни.
Затова заповядай да я пуснат още сега от затвора.
Да, знам...
Мислех си за нея и за този великан, който задуши Кротон.
В такъв случай, те и двамата са спасени. - Само че,
тя се намира в затвора по волята на императора.
A неговите заповеди, както ти сам каза, са непреходни.
Тя е в затвора заради твоето незнание на правата на народите. Въпреки волята на императора.
Ти, Тигелин, си човек наивен, но даже ти няма да започнеш да твърдиш,
че тя е подпалила Рим, защото, даже и да беше твърдял подобно нещо,
императорът нямаше да ти повярва.
Петроний е прав.
Утре ще й отворят вратата на тъмницата.
А за сватбения пир ще поговорим в амфитеатъра.
Ти си болен. Заповядай да те отнесат вкъщи.
Лигия...
Христос!
Седни.
Погледни!
Не отстъпвай, не отстъпвай, божествени.
Имаме преторианци.
Трябва да я изведем до Сицилия. В Неаполис чака моят кораб. От страна на императора не ви грози нищо,
но Тигелин е готов да пусне в
ход отрова даже от ненавист, ако не към вас, то към мен. - Христос я спаси веднъж.
Така че го почети. Боговете не обичат да повтарят.
Когато тя оздравее, отведи я при Помпония Грецина.
Правилно, бягай оттук и я отведи още сега!
Къде съм?
В дома на Петроний.
Христос те върна обратно при мен.
Нерон е бесен.
Заповяда незабавно да заключат в тъмницата Петър и Павел от Тарс. Тях ги чака смърт.
Вече са изпратени преторианци. Трябва да предупредите апостолите.
Ще остана с нея.
Твоята гибел е предрешена, господарю.
Императорът се поддаде на уговорките на Тигелин.
След няколко дни вестоносец ще донесе смъртната ти присъда.
Предай на господаря си, че от цялата си душа му благодаря за тази вест.
Евника...
Евника,
знаеш ли,
че ти отдавна не си робиня? - Робиня съм, господарю, завинаги.
Но ти не знаеш, че тази вила и всичко, каквото има в нея
и тези роби, и тези поля, и стада отсега нататък принадлежат на теб.
Защо ми казваш това, господарю?
Евника, аз искам да умра спокойно.
Слушам те, господарю. - Виниций
и Лигия са се добрали до Сицилия.
Написах им отговор,
че не мога да отида при тях,
и нека Сицилия да се превърне за тях в градината на Геспарид...
а в колоните на дома им нека гнездят бели гълъби.
Приятели, простете ми,
Ето чашата, от която извърших възлияние в чест на владичицата на Кипър.
Нека отсега нататък до нея да не се докосват ничии уста.
Старост, безсилие - това са печалните спътници на последните години от живота.
Защо чакаш?
Можеш и да не ги дочакаш и да си отидеш, преди да са дошли. - Господарю!
Какво мислиш да правиш? - Искам да се веселя,
да слушам музика да пия вино,
а после искам да заспя.
Господарю,
нима мислеше, че ще те напусна?
Аз вече
се простих с Нерон. Чуйте какво му написах на прощаване.
''Знам, господарю че сърцето ти тъгува по мен''
''ден и нощ.''
''Но има неща, които нямам сили да нося дълго.''
''Отвратително ми е не това, че уби и майка си, и жена си, и брат си,''
''и че подпали Рим,''
''а че изпрати в Ереб най-порядъчните хора в тази държава.''
''Ще ти дам последен съвет:''
''убивай, но не пей. Трови, но не танцувай.''
''пали,''
'' но не свири на китара.''
''Това ти пожелава твоят арбитър на изяществото.''
Никой не трябва да издава, че е чул това писмо. Веселете се.
Приятели...
признайте, че заедно с нас...
загива...
Не, той също беше в списъка! Трябваше да бъде разпънат на кръст!
Заповядай да унищожат разбунтувалите се легиони! Заповядай на Галб да ги доведе тук, оковани във вериги!
Екзекутирай ги тук! Запали всички галийци! За втори път запали този проклет град!
Нищо вече няма да ти помогне, божествени.
Тук, в Рим, легионите вече провъзгласиха Галбу за император.
Това е неправда!
Просто вие всички сте против мен! Сенатът трябва да реши.
Той трябва да ме изслуша. А ако аз в траурна тога се
обърна към тях? Нима Сенатът би устоял пред моите сълзи?
Сенатът вече произнесе присъда над теб. Ти трябва да бъдеш екзекутиран
съгласно древния обичай. - Какъв е този обичай?
Ще набодат шията ти с вили и ще те посекат до смърт, а тялото ти ще хвърлят в Тибър.
Ти трябва да бягаш, господарю. Само това може да те спаси.
Нямаш много време, господарю.
Имам вила над града, между Соления и Номенанския път, ще те скрием там.
Бягай, господарю.
Галб! Галб!
Вървете след мен, господарю.
Видяха ни. Те вече знаят къде си, господарю.
Няма вече къде да бягаш. - Рано или късно ще ни намерят и ще ни пребият до смърт.
Недостойно е това за божествения Император. - Недостойно. Копайте могилата тук.
Майка ми, жена ми и баща ми ми повеляват да умра. Копайте!
Какъв артист загива, какъв...
Не, не, още не е време, не е време.
Не, не.
Не се унижавай, господарю. - Още не е време, не е време!
Не се унижавай!
За теб идват, господарю. Побързай!
Толкова съм щастлив, колкото не съм бил никога пез живота си.
Аз си ,мислех,
че любовта е, само огън в кръвта и въжделение,
и едва сега виждам, че можеш да обичаш и заедно с това да чувстваш такъв покой.
Не, Лигия.
Аз се прекланям пред теб.
Обичам те, Марк.
Раби, молим те, бягай от Рим.
Ти трябва да съхраниш жива истината, за да не загине тя заедно с теб.
Отче, до изгрев слънце Назарий ще те изведе от града.
Направи го в името на Христа.
Ако загинеш, то само ще умножиш тържеството на зверовете.
Да се слави името Господне
и да пребъде волята Му.
Виждаш ли това сияние, което се приближава към нас?
Не виждам нищо, Рабби.
Рабби, какво ти е?
Христос!
Къде отиваш, Господи?
Ако ти оставиш моя народ, аз ще отида в Рим,
за да ме разпънат втори път.
Къде отиваш, Господи? Накъде вървим?
Връщаме се в Рим.