– Хей, искам да ти кажа нещо фантастично - започна моят приятел.
– Срещам се с хора, които говорят с духовете на умрелите.
– Искаш ли да говориш с духа на твоята починала майка?
Тези думи ме шокираха! Просто шокираха!
– Нали няма да те е страх да говориш с духа на собствената си майка?
– Ами, трябва да си помисля. Това е нещо, за което никога не съм мислил през живота си!
Heart Research Center представя "ПЪТЕШЕСТВИЕ В СВРЪХЕСТЕСТВЕНОТО" -
интервю с автора на едноименната книга - Роджър Морно.
В своите млади години в Монреал, Роджър Морно е въвлечен в поклонението на демони.
В двете части на това интервю Роджър разказва за неговата мъчителна борба
със силите на тъмнината, завършила с божествено избавление.
Своите опитности разказват също Синтия и Сирил Гроуси,
семейството, което помага на Роджър да намери пътя от тъмнината към светлината.
Водещи на това ексклузивно интервю са Дан и Карен Хаутън от Heart Research Center.
Сега нека се присъединим към тях и Роджър Морно
в първата част на "ПЪТЕШЕСТВИЕ В СВРЪХЕСТЕСТВЕНОТО".
Как се случи така, че започна да се покланяш на демони?
Когато се уволних от Военния флот след Втората световна война,
започнах работа в Монреал, Канада.
По това време срещнах един стар познат, с когото заедно служихме във флота.
– Морно, ти си жив! Колко се радвам да те видя! Искаш ли да вечеряме заедно тази вечер?
Помолих шефа да ме освободи вечерта от "Уиндзор" - залата за боулинг и билярд, където работех.
Това беше най-елитното заведение на Монреал,
което се посещаваше от всички местни производители на дрехи.
Получих разрешение и отидох на срещата.
– Хей, искам да ти кажа нещо фантастично - започна моят приятел.
– Срещам се с хора, които говорят с духовете на умрелите.
– Искаш ли да говориш с духа на твоята починала майка?
Тези думи ме шокираха! Просто шокираха!
– Нали няма да те е страх да говориш с духа на собствената си майка?
– Ами, трябва да си помисля. Това е нещо, за което никога не съм мислил през живота си!
Повечето хора биха се изплашили от подобно предложение.
Приятелят ми отбеляза: – По лицето ти личи, че те е страх да присъстваш на сеанса.
– Но аз те познавам, ще дойдеш.
След това започна да ми припомня колко съм бил смел на борда на кораба и други подобни неща.
Накрая добави: – Не си същият Морно, променил си се!
– Станал си страхлив!
Трябваше ми само това да чуя и веднага отсякох: – Кога отиваме на сеанса?
И така, в събота вечерта посетихме мястото на сеанса в един луксозен дом.
Медиумът бе жена и имаше разкошна нова къща в Монреал.
Присъстващите гости бяха около 20 на брой, единият от тях бях аз.
По време на сеанса медиумът се свърза с духовете и предаваше техните вести на гостите.
Там присъстваше и една дама, която непрестанно бърбореше преди да започне сеансът
и която не вярваше, че духовете на мъртвите могат да се появят.
Тя заяви: – Искам да видя духа на моята починала сестра, за да повярвам.
На сеанса присъстваше и един мъж, който каза:
– Искам да говоря с моя приятел, който умря преди 6 месеца.
Но не искам да се появявява, искам само да говоря с него,
защото не ти вярвам, когато говориш от негово име.
Медиумът отвърна: – Ще попитам духа... Да, духът ще говори с теб.
Тогава в салона прозвуча един плътен мъжки глас:
– Здравей, Франк, радвам се, че пожела да говориш с мен.
Разговорът между двамата продължи известно време и след като свърши, Франк заяви:
– Това е най-страхотното нещо на земята - да разговаряш с духовете на мъртвите!
Тогава медиумът каза: – Приятели, тази вечер ще имаме специална изненада.
– Един дух ще се появи пред нас до няколко минути.
След малко сякаш силен пристъп на вятър удари сградата.
Видях как направо през стената - осветлението в салона не беше силно,
беше като осветление във всекидневна, имаше само няколко лампи -
видях как през стената се появи едно блестящо същество.
Как се почувства точно в този момент?
Сякаш сърцето ми спря за миг! Изпитах много необичайно чувство!
Появи се една жена в красива вечерна рокля дълга до земята и се обърна към Мери:
– Моя скъпа сестро, толкова е хубаво, че попита за мен.
При тези думи Мери пребледня и се свлече от стола на пода.
Двама мъже веднага скочиха и я вдигнаха, но духът изчезна.
Така започна цялата история.
Значи, така започна историята?
Да. Знаеш ли, човешкият мозък има способността да се нагажда към реалността.
Неща, които биха те ужасили в началото, после стават за теб обичайни и приемливи.
Искаш да кажеш, че контактът със свръхестественото
може да стане обичаен и приемлив, без да предизвиква смущение? – Да.
Колкото повече влизаш в контакт с него, толкова повече свикваш и не се чувстваш притеснен.
Да. Така попаднах в тайното елитно общество за поклонение на духовете.
Кое бе различното между това поклонение и сеансите, Роджър?
Със сеансите не бях обвързан по никакъв начин.
Но когато човек стане член на тайно общество за поклонение на духове,
особено ако е поканен чрез пряката намеса на висшите сили в духовния свят,
той никога не може да напусне жив обществото.
Точно пред същия проблем се изправихме аз и моят приятел. Не знаехме за какво става въпрос!
Имаше един много известен джаз-певец, лидер на джаз-оркестър,
който се изявяваше много в Монреал, Ванкувър и други големи градове на Канада.
Една вечер отидохме за поредния сеанс и той и жена му присъстваха.
Преди това обаче духовете го инструктирали какво да направи.
Един дух му открил: – Там ще присъстват двама млади мъже с такива имена.
– Ние ще се погрижим жена ти да се заговори с медиума, а ти ще й кажеш,
че искаш да се прибереш вкъщи, защото си уморен.
– След като видиш, че двамата се приготвят да си тръгнат,
излез заедно с тях и след като се намерите вън, попитай ги дали са с кола.
– Те ще ти кажат, че не са и че ще хванат трамвая от спирката през няколко блока.
– Тогава ги покани да се качат в твоята кола и ги заведи на луксозен ресторант.
– Поръчай им хубаво меню и разговаряй с тях за търговския флот.
Човекът направи точно това.
Озовахме се в един луксозен ресторант.
Колата му влезе в една тясна алея - още си я спомням сякаш беше вчера -
беше една задна уличка, колкото да мине една кола,
и отвеждаше до ресторанта на улица "Света Катерина", главната улица на Монреал.
Беше късно вечерта.
И така, Роджър, отидохте в този ресторант. Какво се случи там?
Като влязохме, видяхме, че ресторантът беше пълен, нямаше свободни места.
До стената обаче имаше две свободни маси, върху които бе поставена табела за резервация.
Собственикът позна певеца, дойде при нас, поздрави ни с "добър вечер"
и попита дали желаем да се настаним. Добави, че за нас има резервирана маса.
Седнахме и си поръчахме нашия любим алкохолен аперитив.
Докато разговаряхме...
певецът подхвърли: – От колко време, приятели, се занимавате с магьосничество?
Въпросът малко ни изненада и аз попитах: – Какво точно имате предвид?
– Ами, това, което вие правите, говорейки с предполагаемите духове на умрелите, е глупаво.
Този мъж е присъствал на сеанса заедно с вас и после ви е казал,
че това, което сте правили, е било глупаво?
Точно така, той заяви: – Жена ми посещава тези сеанси,
защото намира успокоение и смята, че й носят добро, карат я да се чувства добре.
И живее с очакване откровенията на духовете за бъдещето.
Но за мен тези сеанси са отегчителни.
И добави: – Искам повече сила и затова ходя директно при източника.
Или си мислите, че по друг начин съм станал толкова известен?
Казах: – Трябва да си имал добър късмет.
– Няма такова нещо като "добър късмет"!
Или Силата работи за теб или изобщо не просперираш в този свят, не и в моя бизнес.
Оттук започна нашият разговор за поклонението на духовете.
Това заинтригува ли те?
Или поне подтикна ли те да се поинтересуваш какво точно е имал предвид? – Разбира се.
Той продължи: – Духовете на мъртвите, с които разговаряте, са всъщност демони!
Те са паднали ангели и са много красиви.
Каза го съвсем открито? – О, да.
Не се ли почувства неудобно?
Ами, беше малко шокиращо, както когато за първи път чуеш думата "демон".
– Вас, момчета, ви очаква страхотно бъдеще, според както сме известени.
Първосвещеникът на нашето тайно общество е бил известен,
че Господарят има специални планове за вас двамата.
Кого е наричал с прозвището "Господарят"?
Сатана...
Но неговите думи ни заинтригуваха.
Певецът продължи: – Вижте, ние се покланяме на духовете,
служим на Луцифер и всички негови ангели,
а те са все още толкова красиви, колкото и преди да бъдат изгонени от Небето.
По онова време в Небето възникнало несъгласие, което се разпространило по всички галактики.
Нашият Господар бил погрешно разбран и Бог се отнесъл с него не така,
както се отнася днес със съгрешилите хора.
Така че всички ние участваме в конфликта между доброто и злото,
но ние сме на страната на злото, въпреки че не сме чак толкова лоши.
И допълни: – Гледам на този конфликт между доброто и злото по следния начин:
един вярва в Бог, друг - в Луцифер. Това е като в политиката.
Значи, Великата борба е факт?!
И ти самият си чул да се потвърждава това от човек, който е от другия лагер?
Поклонниците на духовете са убедени, че Христос няма да се завърне на Земята в сила и слава.
Той щял да абдикира от Своите претенции за нашата планета,
както веднъж заявил първосвещеникът:
– Христос ще абдикира от всички Свои претенции за Земята,
защото знае, че тя по право и закон принадлежи на Сатана.
Говорейки, споменаваше многократно името Луцифер, но го наричаше също и Сатана.
– Господарят - обичаше да казва той - ще възкреси неговите служители от гроба.
Джордж ли ти каза това или първосвещеникът? – Джордж.
Значи, прекарахте вечерта в ресторанта и си пийнахте порядъчно? – Да.
Не се ли почувства сякаш си сключил неочаквано добра сделка или не знаеше какво ще последва?
Джордж предложи: – Момчета, искам да ви срещна с някои от нашите хора.
Какво ще кажете за следващата седмица? Сряда вечерта?
Ще мина да ви взема и ще присъствате на нашата служба.
Служба? Имаш предвид църковна служба? – Да, той поясни:
– Ще има свидетелства за духовете и как те са благословили нашите членове.
След като напуснахме ресторанта, си помислих:
Този приятел доста си пийна, едва ли ще се видим пак.
Но ето че дойде сряда вечерта и той се появи със своя голям "Линкълн".
Качи ни и ни закара в един от най-хубавите квартали на Монреал.
Мястото, където пристигнахме, бе едно имение.
Местните имения са обичайно доста големи, но това бе малко имение.
Бе красиво, самото място бе красиво.
Роджър, твоят приятел Джордж е завел теб и Роланд в това имение,
където се е провеждало поклонението на демони.
Каква беше обстановката? Какви хора видя там?
Доста се изненадах от посетителите, тъй като си мислех, че ще срещна грубовати личности.
Но влизайки, бях удивен да видя добре облечени хора с приятни обноски,
повечето от които бяха професионалисти - доктори, адвокати, много бизнесмени.
На службата имаше хваление към боговете.
Това са духовете-съветници, които командват легиони духове - демонски духове.
Членовете свидетелстваха какво "Господарят на живота им" бе направил за тях.
Те поименно призоваваха някои духове като "бог Нехущан", за който четем в 4 Царе 18:4 -
медната змия, направена от Мойсей, на която се покланяли отстъпилите израилтяни.
Всъщност, те се покланяли не на змията, а на демонския дух Нехущан, чийто символ била тя.
За същия този дух Нехущан ни разказа първосвещеникът,
а един хирург се похвали пред нас как е придобил силата да прави операции,
които никога дотогава не били правени.
Хората оставали в съзнание, но не усещали никаква болка.
Никой дотогава не бил правил подобни операции.
Духовете обаче му дали уменията да оперира, без пациентите да усещат някаква болка.
Нямало никакъв проблем и с кървенето, тъй като правейки разрези
и отваряйки тялото, изобщо нямало кървене.
Така бил в състояние да извършва тези операции.
В твоята книга прочетох, че на това хвалебно служение, присъстващите пеели църковни химни.
Защо тези хора пеят църковни химни, когато се покланят на демоните?
Това много ме изненада. Първосвещеникът лично ни покани:
– Нека слезем в салона за служение на боговете и да ги хвалим!
– Да пеем за тяхна прослава!
И така, слязохме в салона и какви песнарки, мислите, раздадоха?
Църковни песнарки! Християнски църковни песнарки!
Не можех да повярвам! Попитах защо го правят, а първосвещеникът отговори:
– Понеже сте нови в нашето общество, трябва да ви кажа,
че най-добрият начин да доставим удоволствие на духовете,
е да безчестим Христос, Неговия народ и Неговата църква.
И така, тези хора пеят християнски химни.
Но не пеят думите на християнския химн?
По време на пеенето променят много от думите в израз на богохулство.
Така е и в днешния свят на рок-музиката.
Виждате, че много от музикантите носят кръстове, а певиците си слагат дори обеци с кръстове.
Това е форма на богохулство и позорене на Христос.
Духовете подтикват хората да го правят и да намират удоволствие
в носенето на този символ, символа на кръста и разпятието на Христос.
Какви бяха твоите впечатления, когато за първи път слезе в салона за богослужение?
Имах възможността да посетя този салон десетина пъти.
Веднъж, след като службата приключи, първосвещеникът сподели,
че иска да говори с мен и моя приятел.
И когато повечето хора си бяха тръгнали, той заяви:
– Господарят на моя живот ми откри, че е дошло времето за вас, приятели,
да се запознаете със залата за поклонение на боговете.
Запътихме се към едни просторни и красиви стълби, наистина красиви.
Парапетът беше огромен и направен от масивен полиран метал, изглеждаше чудесно.
Имаше и красиви украшения по стените.
Лампионът на първия подземен етаж на 8-10 стъпала по-долу, беше огромен и разкошен.
Осветлението бе аранжирано по най-впечатляващия начин.
Когато се озовахме в светилището, забелязах, че не бе ослепително осветено,
но всичко изглеждаше... магнетично!
Някои неща бяха особено красиви, като например...
Имаше много декорации от злато или със златно покритие.
Имаше също малки олтари, пред които духовете са се материализирали
и са позволили да бъдат заснети, а впоследствие са им били изработени красиви портрети.
Бяха около 100 на брой в тази зала.
Било е като светилище? – Да.
В него имаше един малък олтар за тамян, както и някои други неща,
които използваха по време на техните молитви и посвещения на определени духове.
Първосвещеникът сподели, че някои от предметите са от чисто злато.
За мен беше невероятна опитност да видя всичко това.
Как се почувства, когато влезе в тази зала?
Почувствах, че тези хора имат власт, и то голяма власт!
Успяха ли да те привлекат?
И да, и не.
Имал си смесени чувства? – Да, имах смесени чувства.
Това бе, защото донякъде нещата изглеждаха чудесни, всичко ни звучеше чудесно.
Но аз бях възпитан в християнски дом, в който бяхме 8 деца.
И специално на по-големите, татко казваше:
– Ако се забъркате в нещо грешно, ще трябва да платите после цената.
В този свят за всичко се плаща.
И тогава през ума ми мина мисълта,
докъде бих могъл да стигна с духовете преди да започна да плащам цената.
Може би си изпитал известно безпокойство? Но въпреки това имаше изход?
О, не! Нямаше никакъв изход и това ни бе ясно заявено.
Значи, си го знаел, но може би си продължил по-скоро поради страх?
Да, по-скоро поради страх, защото първосвещеникът бе споделил,
че Господарят имал специални планове за нас и че никой не е ставал член на обществото,
освен ако не е бил поканен от духовете. Това ни бе ясно заявено.
Той ни обясни също опасността от отхвърляне волята на духовете.
Спомена за едно семейство, което живеело в пожарообезопасена сграда в Монреал,
която изгоряла до основи заедно с тях.
Мъжът бил член на обществото, но в един момент решил да размисли.
Отказал да бъде посветен, когато духовете наредили неговото посвещение.
Вдействителност, Роджър, бил си избран от висшите демонски духове
да бъдеш член на тяхната специална и привилегирована църква!
Първосвещеникът заяви, че групата от поклонници на духовете в Монреал
е специална група измежду хилядите такива по света.
Той подчерта: – Ние сме елитът!
Знаем истината за Господаря и неговите ангели,
които съвсем не са грозни, а великолепни създания!
И наистина, техните образи върху рисуваните платна в светилището изглеждаха великолепни.
Особено платното, представящо Луцифер в цял ръст, което бе над неговия олтар.
Беше изумително! Образът му имаше вид на личност с голям интелект.
Имаше високо чело, с проницателни очи и поглед.
Изражението му създаваше визията на личност с голям ум и превъзходство.
Роджър, първосвещеникът, когото спомена, той ли те покани в светилището?
Той ли беше, който ръководеше хвалебствената служба?
Да, но имаха и друг свещеник в обществото.
Ясно. А какво се случваше, когато посещаваше тези хвалебствени служби?
Споделяха се много опитности за насърчение.
Как духовете са благословили членовете на обществото?
Да, точно така. Разказваха се много опитности. Господарят е направил това и това...
Спомням си за един търговец, който развиваше дейност в различни части на Квебек.
Всяка негова сделка му носела печалба и той се хвалеше с това.
Имаше и един друг човек, който беше ясновидец
и работеше само за богаташите, за най-големите богаташи.
Той се похвали: – Аз имам знанието, а те парите. И затова ми плащат.
Съветвал богатите в техните бизнес-сделки.
Те идвали при него и казвали: – Искаме да направим сделка с еди-кое си предприятие.
Един негов клиент искал да придобие някакво индустриално предприятие.
По време на срещата духът говорел на ясновидеца, без обаче клиентът му да го чува.
Духът го посъветвал как да постъпи - казваше за себе си, че е астролог, който гадае по звездите.
Как нарече този човек?
Ясновидец.
Беше интересна личност. Веднъж се изправи и каза:
– Имах чудесна опитност с Господаря миналата седмица.
Бизнесменът и неговата съпруга платили на този астролог огромен комисион.
Между другото, той работеше само на процент, само на процент!
Не на твърдо възнаграждение, а само на процент от сделката!
После продължи: – Доволни от сделката, тези хора ми донесоха една доста голяма сума,
която си мислех, че е реалното ми възнаграждение, но тогава моят дух-съветник ми каза:
Попитай ги кога ще ти донесат останалите 1700 долара, които ти принадлежат.
И той ги попитал: – Искам да знам преди да се разделим,
кога ще ми донесете останалите 1700 долара, които са част от моето пълно възнаграждение?
Съпругата на бизнесмена пребледняла, а той казал:
– Ще ви донесем парите до 24 часа.
Ето такива бяха хвалебствените служби.
Значи, този човек е благодарял на демоните за техните съвети?
О, да, благодареше на демоните.
А в кой точно момент поклонението на демоните започна лично да те облагодетелства, Роджър?
Не много след нашата първа среща първосвещеникът сподели,
че е дошло времето да се доверим на духовете и да им дадем възможност да работят за нас.
Беше ни предложено да избираме между голям брой дарби.
По онова време залагах на конни състезания
и макар че нищо не разбирах от коне, залагах при брокерите в техните офиси.
И тогава пожелах: – Искам духовете да ми откриват номерата и имената на печелившите коне,
които се състезават в Белмон и другите места. Искам да изкарам малко пари.
Първосвещеникът ме увери: – Ще ти се даде.
Вярвайки в това, една нощ изпаднах в транс или сънувах сън, не знам какво точно се случи,
но видях печелившите коне в три поредни състезания.
Тези коне бяха слаби и не бяха изобщо фаворити.
За едининия от тях залогът беше 21:1, защото бе считан за слаб кон.
Шансът да спечели беше толкова малък, че залогът за него бе 21:1.
В съня си видях таблото в брокерската къща и номерата на печелившите коне.
Отидох там и се осведомих, че състезанието ще бъде в събота.
Беше сряда и само след няколко дни щеше да бъде събота.
Когато отивах при брокера, бях сигурен, че ще видя същите номера на таблото.
Първият път заложих при касиера на брокерската къща малка сума пари и... спечелих.
После си казах: Трябва да съм луд, задето не заложих повече пари!
Ето защо, следващият път заложих 20 долара точно за коня, чийто залог бе 21:1.
И си тръгнах с 400 долара в джоба.
Така започна тази история.
А след това отидох направо в най-луксозния магазин за костюми на ул. "Света Катерина"
и си купих костюм за 200 долара!
През 1946 г. това е било доста голяма сума.
През 1946 г. работех в една фирма за бродерия на облекло,
след като се бях уволнил от флота, само за 18 долара седмично!
Най-добрите заработки по това време бяха около 75 долара на седмица.
И така, демонските духове са били толкова благосклонни към теб,
че са започнали да ти помагат в твоите залагания!
Посещавах различни брокерски къщи, но един ден...
касиерът, който приемаше парите за залозите, ми каза:
– Моят бос иска да говори с вас.
– Влезте през онази врата там.
Почуках и чух един глас: – Влезте.
Зад едно огромно бюро седеше човек, който пушеше пура и ме попита:
– Вие сте Роджър? Отвърнах: – Да.
Той стана, направи една обиколка около мен и продължи:
– Не изглеждате толкова знаещ. Учудих се: – Моля, сър?
– Не изглеждате толкова знаещ, че да залагате успешно на коне, които се считат за губещи.
– Кой ви помага?
– Какво имате предвид? Никой не ми помага, просто така се случи...
– О, не! Наблюдавахме ви в продължение на няколко седмици.
– Винаги си тръгвахте с добра сума пари.
– Сега, чуй какво ти казвам, ако искаш списък с всички брокери в Монреал, ще ти го дам.
– Но не желая да се появяваш повече тук!
– Защото някой ще те... знаеш какво имам предвид.
И аз обещах: – Добре, сър, няма да идвам повече тук.
Все пак, хазартният бизнес си е доста опасен.
Дори имайки помощта на духовете, си бил в опасност?
Да, бях в опасност. Можеха да ме ликвидират.
Първосвещеникът ти е разкрил доста неща, когато си посещавал хвалебствените служби.
Разкажи ни нещо за Великата борба, която спомена преди.
Бих искал да ни разкажеш малко повече подробности, Роджър.
Някои от въпросите, които си засегнал в твоята книга "Пътешествие в свръхестественото",
са известни на нас, християните, като "Великата борба".
Кои бяха тези въпроси, които първосвещеникът ти разкри?
Той заяви, че съществува Велика борба
между силите на доброто и злото, между Христос и Сатана.
Тези хора обаче винаги хвалят "Великия Господар", Сатана, за неговия суперинтелект и красота.
Ако той се появи открито пред теб, не би могъл да го гледаш,
защото е прекалено ослепителен и ще бъдеш ослепен.
Първосвещеникът спомена, че когато бил в Чикаго, един дух се появил пред него с известието:
– Джордж е поканил Морно и неговия приятел на богослужение,
но човекът, който си оставил за отговорник, ще съсипе цялата работа,
която духовете са извършили през последните години, за да докарат тези хора в обществото.
Получавайки това известие, първосвещеникът веднага се опитал да телефонира.
Но духът, който му се явил, бил толкова ослепителен,
че за известно време загубил зрението си.
След като вдигнал слушалката, се опитал да набере номера, но не успял,
тъй като зрението му било замъглено от ослепителната светлина на духа.
Затова се наложило да повика оператора, която му помогнала да набере номера.
А по въпроса кой ще спечели Великата борба, членовете на обществото доста разискват.
По въпроса за очистващия огън разискват ли?
Първосвещеникът заяви: – Вярващите в Писанията, т.е. християните, четат в Библията,
че ние всички ще бъдем унищожени в "огненото езеро", но това не е вярно.
– Конфликтът ще приключи мирно.
– Христос ще разбере, че трябва да абдикира от правата Си върху нашата планета,
ще вземе Своите малцина души на Неговата планета в центъра на вселената,
а ние ще бъдем оставени с нашия Господар, който ще възкреси своите хора,
по численост като морския пясък, и Господарят ще управлява завинаги тези щастливи хора.
Първосвещеникът дори спомена някои личности, които ще бъдат възкресени.
Не е необходимо да ги изреждам, бяха добре познати личности от историята.
Но това бе доста впечатляващо.
Винаги ли имаше усещането, Роджър, че тези хора казват истината?
О, разбира се, те вярваха, че казват истината и говореха винаги открито.
Въпреки това не бях напълно удовлетворен от техните обяснения.
Имаше нещо, което впоследствие осъзнах, че е било действието на Святия Дух,
Който сякаш ми е казвал: Не бързай, приятелю! Не бързай!
По същото време първосвещеникът ни покани да помислим сериозно за нашето посвещение в култа.
Значи, позволяваха ти да бъдеш наблюдател, без обаче да имаш възможността да се върнеш назад,
и това за период от няколко месеца? – О, да.
Въпросът не беше дали ще бъда посветен или не, а КОГА ще бъда посветен!
И започнаха да те притискат, за да се посветиш?
Първосвещеникът заяви: – Вижте, приятели, няма да ви притискам.
– Но искам да ви покажа как духовете благославят един посветен служител.
Слязохме по едни стълби, не онези стълби, които отвеждаха до светилището,
но които се намираха в другия край на имението.
Слязохме на долния етаж, където имаше много стаи и тогава чух тракане на пишещи машини,
при което си помислих, че в стаите има голям брой машинописци.
Първосвещеникът почука на една врата и отвътре се чу мъжки глас, който ни покани да влезем.
Тогава видях множество пишещи машини, които сами печатаха,
и то с бързина, каквато никога преди не бях виждал!
Но не само това!
Първосвещеникът добави: – Искам да ти покажа нещо необикновено, ела с мен.
Отидохме зад една маса, всъщност в стаята имаше две дълги маси,
върху които бяха поставени около 10 пишещи машини.
– Обърни внимание, че пишещата машина печата надясно,
но после не се връща обратно, а продължава да печата наляво.
Не е ли това необикновено?
Никога дотогава не бях виждал подобно нещо!
Първосвещеникът продължи: – Духовете вършат тази работа.
Той ни представи на човека вътре, който бе адвокат, и го попита:
– Колко пари изкара през последната година?
Адвокатът отвърна: – О, сумата е шестцифрена!
Значи, този адвокат е използвал за своята работа имението, в което е било светилището?
И е разполагал с цяла стая, пълна с пишещи машини? – Точно така.
Поставял е листи в пишещите машини, а демоните...
Това бе всичко, което правеше - поставяше листи в пишещите машини.
А какъв беше текстът, който излизаше?
Това бяха съдебни досиета.
Които адвокатът е търгувал?
О, да. Той развиваше тази дейност под прикрието на своята законна професия.
Продаваше досиетата в САЩ и Канада.
И първосвещеникът ти показа всичко това,
за да получиш представа за благословенията, които щяхте да получите? – Точно така.
И след твоята опитност с пишещите машини в стаята на адвоката,
те се опитаха да те накарат да вземеш решение, за да бъдеш посветен? Разкажи ни за този момент.
Обществото притежаваше едно красиво курортно имение
в Лорентинските планини, на север от Монреал и Свети Агат - известна местност в района.
Жителите на Монреал обичат да летуват в тези планини,
където тайното общество има свое собствено имение, специално за своите членове.
На 31 октомври, те правят... на празника Хелоуин...
на 31 октомври, последния ден на октомври, те правят жертвоприношения на живи животни.
Така и не успяхме да научим повече информация,
тъй като именно по това време Господ ме избави от тайното общество.
Затова не успях да разбера нищо повече.
Но със сигурност извършват този ритуал.
Първосвещеникът ни разкри поразяващи факти по време на три специални служби,
запечатали се завинаги в ума ми.
Едната се наричаше "Християнско идолопоклонство",
другата се казваше "Голямата измама на славната Нова епоха"
и визираше движението "Ню Ейдж" в днешно време. А тогава годината бе 1946-а!
Третата служба бе посветена на великия съвет, свикан от Сатана, в началото на 1700-те.
Нещата, които чух тогава... ми отвориха очите.
Нека сега ви разкажа за този велик съвет на духовете-водачи.
– В началото на 1700-те - започна първосвещеникът -
Сатана и неговите главни съветници свикали велик съвет с една важна цел -
да се приготвят за настъпването на индустриалната ера.
Луцифер предвидял също, че индустриалният бум ще бъде последван
от време на големи научни открития и че тогава ще настъпи едно специално време,
през което животът на хората тотално ще се промени.
То ще спомогне настъпването на последните събития
и приключването на Великата борба между силите на доброто и злото.
Първосвещеникът разкри също, че Луцифер изучил Библията
и разбрал от Даниил 12:4 за последното време, че "знанието ще се умножи".
Той разбрал, че това време наближава и затова свикал всички свои главни съветници
за да планират такава тактика, чрез която да измамят хората...
и да измислят такива средства, чрез които да ги направят негодни за Христовото царство.
Първосвещеникът беше напълно откровен по тези въпроси? – О, да.
И е разказвал на вас и останалите членове, общо 60 - 70 души,
плановете, които Луцифер му е открил?
С приключването на свикания съвет били набелязани три главни цели.
Първо, духовете трябвало да накарат хората да повярват,
че Сатана и неговите ангели не съществуват.
До онова време, по улиците на Париж свободно се подвизавали гадатели и врачки
и човек можел да отиде при тях и да ги помоли да прокълнат този или онзи, това били вещиците.
Но това трябвало да се промени.
Луцифер заявил, че духовете трябва да положат всяко усилие, за да накарат хората да повярват,
че Сатана и неговите ангели не съществуват.
Роджър, това е много интригуващо, тъй като едно скорошно проучване в страната показа,
че 75 % от хората не вярват в съществуването на дявола. Но той съществува!
Разбира се! Следващата цел от начертания план, приет на съвета, т.е. втората цел, била...
духовете да получат пълен контрол върху умовете на хората,
налагайки окултната практика на хипнотизма като една нова наука в помощ на човечеството.
Значи, първосвещеникът ви разкри стратегията на Сатана
да установи пълен контрол върху умовете на хората?
Духовете предвидяли, че налагайки окултната практика на хипнотизма
като нова наука в помощ на човечеството
биха могли да получат достъп до хора с голям ум и образование, хора интелектуалци,
които да вършат велики неща, като например, да връщат хората в техните минали животи.
Такива хора ще разказват за исторически събития, без изобщо да познават историята
или ще разказват за своите преживявания в миналите си животи преди 3-4 хил. години.
Такава била стратегията на духовете.
Основната цел зад тази стратегия била следната:
да се вкорени в умовете на масите по света пълно доверие в измамата на хипнотизма.
С други думи, хората щели да вярват, че благодарение на хипнозата
могат да се връщат в своите минали животи и да разказват после за своите преживявания.
Или пък да разказват за личности като Александър Велики и неговите генерали
след като сеансът е приключил, при положение че не познават изобщо историята.
По този начин западният свят щял да бъде успешно дехристиянизиран -
посредством налагането на мистицизма.
След като времето дошло, Луцифер избрал своя инструмент, който да изпълни тази цел.
Изборът паднал върху Франц Месмер, един австрийски лекар.
Първосвещеникът ли каза всичко това? – О, да. Този човек бил най-подходящият.
Месмер развил теория, която нарекъл "животински магнетизъм",
известна по-късно като "месмеризъм".
Месмер бил подведен от духовете да вярва - разкри първосвещеникът, -
бил подведен от духовете да вярва, че определени хора притежават някакво магнетично влияние,
което им помага да упражняват голям контрол върху хората, и дори да ги въвеждат в транс.
И по онова време тази нова теория била радушно приета от обществото -
времето, в което Месмер живял.
Така се разпространила вярата, че някои хора имат способността да предизвикват транс.
А когато Месмер умрял...
в 1815 година,
голям брой лекари в Европа вече използвали хипнотизма като метод за анестезия.
Хипнотизмът и месмеризмът са едно и също нещо? – Точно така.
Но оттогава до днес месмеризмът е бил доста усъвършенстван.
Първосвещеникът сподели,
че планът на Сатана да измами човешкия род, го впечатлил в изключителна степен.
После разкри как този план ще се осъществи.
Заяви, че Чарлз Дарвин...
и неговият приятел Томас Хенри Хъксли били успешно използвани от духовете,
защото в тяхното детство и двамата били хипнотизирани от лекарите.
За духовете тези хора били наистина чудесни инструменти
за налагане на новото верую, което Сатана желаел хората да имат.
Нека припомним отново трите главни цели на плана, Роджър.
Първата цел била хората да повярват, че Сатана и неговите ангели не съществуват.
Втората цел била да бъде установен пълен контрол върху умовете на хората.
А коя е била третата цел?
Да бъде унищожена Библията, без да бъде изгаряна.
Ясно, и как Сатана е възнамерявал да постигне това?
Интересен въпрос.
На великия съвет на духовете било взето решение Сатана да ръководи лично Чарлз Дарвин.
Той е трябвало да бъде направляван
в постулирането принципите на еволюцията лично от Луцифер, падналия херувим.
По същото време Сатана и неговите духове-съветници разбрали,
че ако хората бъдат подведени да вярват в теорията на еволюцията,
това би разрушило напълно тяхното доверие в библейското Сътворение,
грехопадението на човека и плана на Изкуплението.
И техният план успял? – Точно така.
Тогава първосвещеникът направи едно уникално изявление.
Той заяви, че съгласно духовете, всеки, който проповядва теорията на еволюцията,
е смятан за служител на една велика религиозна система!
Разбирате ли, те наричат теорията на еволюцията религиозна система!
Защото представлява система за промиване мозъците на хората,
чрез която те стават негодни за Христовото царство!
Първосвещеникът допълни, че всеки учител на тази теория
е считан от духовете за техен особен инструмент,
който получава специално помазание от самия Сатана, и сила,
за да ослепява духовно хората, да ги убеждава и обръща в новата вяра.
Учителите на еволюцията са дарявани с тези три особени дарби.
Но и това не е всичко!
Първосвещеникът разкри, че Сатана смята учителите на еволюцията за толкова ценни,
че пред погледа на всички жители на световете той назначава специална свита от демони,
които да ги съпътстват през целия им живот.
Пред погледа на всички жители на вселената
Сатана оказва най-висока чест на своите служители измежду хората
и това ще продължи до края на борбата.
Беше невероятно откровение.
И всичко това първосвещеникът е говорил както проповядва един пастор -
с ентусиазъм и убеденост? Вълнуваше ли се, когато говореше?
О, да. Той вярваше в тези неща на 100 %, без съмнение!
А защо се е вълнувал толкова, когато е говорил за плановете на духовете да измамят хората?
Очевидно е, че дълго преди да се състои техният съвет през 1700-те,
измамата е била част от тяхната стратегия. Коя е причината?
Първосвещеникът обясни, че измамата е въпрос на избор,
един вярва в една партия, друг - в друга, просто двете партии се борят за своите цели.
Въпросът е коя ще надхитри другата,
а Луцифер, падналият херувим, е много хитър в това отношение!
Твърди, че ще спечели борбата и че Христос ще се откаже от правата Си върху планетата;
че ще възкреси своите служители и ще установи царство, което ще трае завинаги.
Господ не би го унищожил, защото било против характера на Създателя да го унищожи с огън.
Освен това, демонските духове имали способността да владеят огъня.
Първосвещеникът заяви: – Ако не вярвате, отидете в Индия и някои други страни,
където ще видите как хора ходят по разпалени въглени.
Това се върши чрез силата на духовете.
Такива хора получават сила от духовете да ходят по разпалени въглени, без изобщо да се изгорят.
Значи, това е казал първосвещеникът?
После добави: – Духовете владеят огъня, така че той няма да ги засегне.
Това е, в което вярват.
Изглежда, че първосвещеникът ви е проповядвал доста пламенно?
О, да. Похвали се, че ще бъде един от главните първенци в новото царство.
А относно хората, присъстващи онази вечер, мисля че спомена 60 - 70 души,
колко от тях са били членове и колко кандидат-членове?
Бяхме само двама души кандидати.
Ти и твоят приятел. На колко години си бил по онова време, Роджър?
Бях на около 20 години. – На 20 години? – Да.
Имаше ли в теб чувство на страхопочитание предвид на факта, че си бил избран?
Да, но в един момент започнах да се замислям за цената, която трябваше да платя.
Така ме бяха възпитали моите родители.
Ако човек се забърка в някакво зло, ще пожъне каквото е посял, така че е добре да не го прави.
И ако се сприятели с престъпници, тогава е много вероятно да свърши в затвора или другаде,
където не би искал да бъде. Винаги се плаща някаква цена.
Значи, възпитанието, което си получил от майка ти и баща ти преди години,
те е задържало да не се посветиш напълно в обществото?
Да. Освен това, едно от нещата, които най-много ме учудиха, шокираха и отблъснаха,
бе откровението на първосвещеника за християнското идолопоклонство.
Какво означава християнско идолопоклонство?
Самият първосвещеникът го е дефинирал, какво точно каза за него, Роджър?
Той обясни, че християнското идолопоклонство е най-грандиозната и голяма измама,
налагана някога на човешкия род, на човечеството.
Похвали се, че демоните постоянно оскверняват християнските църкви посредством черната магия,
която ангажира милиони християни в неосъзнато идолопоклонство и поклонение на демоните.
Какво представлява черната магия? Обясни ни как се практикува черната магия.
Черната магия е вярата, че човек може да се свърже с духовете на умрелите.
Т.е. да говориш с духа на починалия? – Точно така.
Значи, първите сеанси, на които си присъствал, са били практикуване на черна магия?
Първосвещеникът заяви, че тази грандиозна измама се налага по един-единствен начин -
чрез фалшивата вяра, че човекът има безсмъртна душа, която продължава да живее след смъртта.
Той заяви, че това представлява идолопоклонство чрез черна магия.
Чрез нея милиони християни практикуват идолопоклонство
докато си мислят, че служат на Бога!
Вярвайки, че душата е безсмъртна? – Точно така.
Но всъщност не разговарят с предполагаемите духове на умрелите? – Не, разбира се!
Противно на общоприетото вярване, черната магия не е само викане духовете на умрелите.
Човекът е смъртен и не притежава безсмъртна душа.
Така че кои духове всъщност се появяват?!
Първосвещеникът се похвали, че "приятелските" демонски духове изпитват огромно удоволствие
да се представят за духовете на нашите починали близки или известни личности.
"Приятелски" демонски духове? – Да, "приятелски" демонски духове.
Освен тях, има ли и други категории демонски духове, Роджър?
Има три основни категории демонски духове, а те също се делят на групи.
Първата категория са "приятелските" демонски духове, които са се усъвършенствали в измамата
и които не са претърпели умствен срив след като са били изгонени от Небето.
Втората категория са воините.
Те изпитват наслада да носят опустошение и разруха в живота на хората.
Третата категория са потисниците.
Потисниците са най-злите духове, които горчиво мразят Бога - Твореца (и човека).
Първосвещеникът обясни още, че черната магия е всъщност вяра, религиозна вяра.
Хората вярват, че мъртвите са преминали в по- висша сфера на съществуване след тяхната смърт,
че са по-издигнати и имат възможността да помагат на живите.
И тук нещата стават наистина много интересни.
Първосвещеникът заяви, че според думите на "Великия Господар",
не е задължително човек да контактува с духовете на умрелите, за да практикува черна магия.
Напълно достатъчно е да вярва в живота след смъртта,
тъй като черната магия е по същество вярата, че човекът има безсмъртна душа.
Така че всеки, който вярва, че човекът има безсмъртна душа,
практикува черна магия! Това бе ясно обяснено.
А как се вписва тази вяра в идолопоклонството?
Като вярват хората, че говорят с мъртвите светии,
сиреч духовете на мъртвите светии,
с духа на някой починал роднина, или изобщо с духа на някой мъртвец.
Нека дам пример с Лорета Лин, която потвърди това по телевизията,
спомням си дори датата, когато гледах предаването.
Тя разкри, че е постигнала успех в нейната музикална кариера
благодарение на една нейна приятелка- връстничка, която починала на 18 години.
Лорета опитвала да пробие на сцената, но ето какво изповяда:
– Нямах никакъв успех. Една нощ обаче, както си лежах в леглото и си четях една книга,
видях как през стената се появи духът на моята приятелка.
Тя ми каза: – Лорета, ще ти помогна да станеш много известна певица на кънтри-музика.
– Винаги ще бъда с теб. Довери ми се!
И ето какво се случило веднъж на един неин концерт:
певицата имала сериозна простуда и се страхувала, че гласът й ще отпадне.
Тогава се помолила на духа на своята приятелка и почувствала, че ще бъде подкрепена.
Излязла на сцената, започнала да пее и точно по средата на пеенето гласът й отпаднал.
В този момент духът на нейната приятелка я потупал по рамото и започнал да пее чрез нея.
Лорета заяви: – Нейният дух влезе в мен и запя с моя глас!
Гледал си това нейно изказване по телевизията?
Да... мисля, че предаването бе излъчено през 1976 г.
В тази връзка първосвещеникът обясни, че когато хората вярват в живота след смъртта,
те напълно стават уязвими за измамите на демонските духове,
защото по този начин им се предоставя възможност да имитират мъртвите и да заблуждават хората.
Добави също, че тази голяма измама прославя "великото име" на "Великия Господар"
и че тя доставя огромно удоволствие на духовете,
защото именно те са накарали хората да вярват в живота след смъртта.
И това ги радва.
Това е същността на християнското идолопоклонство.
"Приятелските" духове, са първата категория от общо трите, които спомена,
и точно те се представят за духовете на мъртви хора, исторически личности и т.н.
По време на хвалебствените събрания, на които си присъствал в светилището или на други места,
бил ли си свидетел на практикуване на черна магия,
която днес е по-известна като "ченълинг",
и чул ли си някой дух да отговаря на нечии въпроси?
О, да, много пъти, но веднъж преживяването беше поразително и, бих казал, уникално.
Първосвещеникът ни разказа за един френски историк,
който работеше в университета на Монреал, където се преподава на френски.
Университетът, в който се преподава на английски, се казва Макгил.
А в университета на Монреал - само на френски.
Човекът беше от Париж и работеше за този университет.
Той искаше да проучи някои подробности около Наполеон Бонапарт и един негов генерал.
Между другото, по света има и други елитни групи от поклонници на духовете.
Когато аз и моят приятел се появихме, първосвещеникът ни посрещна с думите:
– Приятели, имате късмет, че идвате точно навреме, за да видите нещо удивително.
Един мой приятел е тук и изпълнява ритуал на посвещение в светилището на боговете.
Той ще използва транс-медиум, за да се свърже с определени демонски духове,
които ще го информират за някои факти от историята, по-специално за Наполеон.
Слязохме в светилището и тогава видяхме този историк, който заяви,
че е готов за сеанса и че ще има нужда от трима доброволци.
После добави, че иска петима доброволци, които да бъдат медиуми на духовете.
Бяха избрани трима души, а останалите насядаха.
Единият от тях тръсна глава и остана с отворени очи в продължение на половин час,
през което време духовете говореха чрез него.
Духът заговори: – Аз съм дух-съветник. Какво искаш да знаеш?
Тогава историкът започна да му задава своите предварително записани въпроси.
Този историк е бил от Париж, така ли? – Да.
И искаше да получи информация...
...подробна информация за Наполеон Бонапарт и един от неговите генерали.
И задаваше своите въпроси на медиума, изпаднал в транс?
О, да, гласът на медиума се промени напълно.
Казваш, че духът се идентифицирал като дух-съветник? - Точно така.
Значи, дух-съветник...
И започнал да отговаря на всички зададени от историка въпроса?
Точно така. Но на един въпрос духът-съветник отговори:
– Ще помоля господарите Рийми и Алфонс да възпроизведат разговора, който те интересува.
Тогава другите двама медиуми възпроизведоха разговора.
Най-интересната част обаче бе във връзка с една реч на кмета на Монреал, Камелиен Худ.
В началото на Втората световна война неговите речи бяха с анти-военна насоченост.
Той увещаваше френско-говорящите наборници да не се записват в армията,
тъй като трябваше да се бият и проливат кръвта си за англичаните, т.е. да им станат слуги.
Затова не искаше да се сражават на тяхна страна.
Хвърлиха го обаче в затвора, където остана затворен до края на войната.
Тогава историкът помоли духа:
– Бих искал да възпроизведеш част от речта на Камелиен Худ,
която е държал пред кметството на еди-коя си дата.
Има няколко различни версии на неговата реч и аз, господарю, бих искал да знам точната.
По онова време кметът на Монреал е бил все още жив? – Беше още жив.
И историкът е помолил да му бъде възпроизведена тази реч? – Точно така.
Но духът-съветник отговори: – Съжалявам, не мога да ти помогна,
тъй като цялата ми активност и на подчинените ми духове е била в Европа.
Но след като си тръгна, ще дойдат други духове, които ще ти помогнат.
След тези думи медиумът потрепери и излезе от транса.
– Колко време? - попита той. Имаше предвид неговия "ченълинг", който трая 20 мин.
След това друг дух го облада.
Той заяви, че е дух-съветник и че може да предостави необходимата информация.
И започна да предава речта с гласа на Камелиен Худ.
А как разбра, че е бил неговият глас?
Тогава бях младеж и тъкмо щях да влизам в армията.
Имахме навика да слушаме радио - в онези години нямахме телевизия и слушахме само радио.
Всички речи на Камелиен Худ се предаваха по радиото,
но хората нямаха възможност да правят записи както днес.
Затова Камелиен Худ трябваше да ходи в студиото на канадското радио,
където записваха неговите речи, а после ги пускаха в ефир.
Казваш, че си слушал неговите речи преди да отидеш в армията и си познавал гласа му?
Да, познавах много добре гласа му.
По време на сеанса казах на Джордж, който седеше до мен: – Това е невероятно!
Той отвърна: – Ако мислиш, че това е невероятно,
почакай да видиш как духовете се представят в образа на някой твой починал роднина -
чичо, брат, сестра, и т.н. Уникално е!
Но това е истината! Духовете са в състояние да имитират нечий глас до съвършенство!
И са изключително горди от това!
Още нещо, изключително важно...
Първосвещеникът спомена също, че времената ще стават все по-тежки
и че бедствия от всякакъв род ще разтърсват все по-често планетата.
Тогава духовете ще започнат да проповядват по-усърдно светостта на неделята.
Роджър, спомням си, когато бях тийнейджърка през 1970-те,
една песен, в която се пееше за епохата на Водолея.
Оттогава досега виждаме експанзията на движението Ню Ейдж (Нова епоха)
и се чудя дали, когато си бил поклонник на духовете,
те са разкрили някакви подробности за Ню Ейдж?
О, да. Това движение е било планирано да бъде една от големите измами на последните дни.
Веднъж, след като имахме един дълъг разговор, първосвещеникът заяви:
– Искам да ви разкрия нещо наистина удивително -
великия план на Господаря за привличане на множествата към неговата кауза,
малко преди завършека на Великата борба между силите на доброто и злото.
След като изразихме съгласие да узнаем повече за дейността на духовете, той продължи:
– Неговият план ще се осъществи по един уникален начин, който хората ще прегърнат!
– Демонските духове ще се представят за жители на далечни планети и галактики,
които идват да предупредят жителите на земята за нейното унищожение.
Но за да бъде избегнато унищожението, трябвало да се направи нещо много сериозно.
Първосвещеникът продължи да обяснява
как хората ще бъдат подмамени да вярват, че имат преживявания извън тялото.
Чували ли сте за преживявания извън тялото? – Чел съм такива истории.
Тези преживявания ще бъдат възможни благодарение на вярата, че душата е безсмъртна,
че може да напуска тялото и да посещава различни места по света,
а после да се завръща в тялото и човек да разказва за това.
Ето защо, благодарение на вярата на милиони хора по земята, че душата е безсмъртна,
това учение ще бъде прието с готовност,
когато духовете започнат да го налагат чрез своите известни транс-медиуми.
Кажи ни какво представлява транс-медиумът? – Наричат го днес "контактьор".
Казваш, че днес се нарича "контактьор"? – Да, контактьор.
Например, Шърли Маклейн се забърка със спиритизма и твърдеше,
че контактува с жителите на далечни планети и галактики. Имам я на запис, цели три часа.
Значи, бил си свидетел на изпълнението на думите,
които първосвещеникът ви е казал преди 45 години? – Да, точно така.
Първосвещеникът обясни още, че духовете ще заявят готовност да помогнат на хората
не само да избегнат унищожението на планетата,
но и да навлязат в една Нова епоха на благополучие.
Например, духовете ще обещават, че ако техните напътствия стриктно се изпълняват,
на земята ще настъпи една славна Нова епоха на мир и просперитет.
Няма да има...
няма да има повече войни...
няма да има глад, неразбирателство между хората,
всеки ще обича своя ближен, а социалните вълнения ще изчезнат завинаги.
Ще има съвършено щастие за хиляда години. Такива са обещанията на духовете.
Звучи все едно раят ще настъпи отново на земята.
Днес хиляди "учители" проповядват настъпването на славната Нова епоха,
когато ще бъдат прекратени войните, социалните вълнения, глада и всички останали проблеми.
Казваш, че първосвещеникът е използвал термина "Нова епоха", за да опише идващото време?
– Ще бъде една славна Нова епоха - бяха неговите думи.
И точно това проповядва днес движението!
Първосвещеникът подчерта, както казах и по-рано,
че животът на планетата ще става все по-тежък
и бедствията по света ще се увеличават.
Тогава духовете ще започнат да полагат големи усилия,
за да убедят религиозните лидери в необходимостта да се освещава неделята.
Така, неделята ще бъде издигната във времето,
когато религиозните лидери ще проповядват хиляда години на мир на земята.
Усилията им ще повлияят на правителствата да приемат съответните (неделни) закони.
Един от членовете на обществото зададе въпроса:
Как ще засегне това онези, които не вярват в препоръките на духовете?
Първосвещеникът отвърна: – Няма да има изобщо проблем.
Правителствата ще приемат закони, които ще принудят хората да се съобразяват
с препоръките на духовете, независимо дали вярват в тях или не.
Законодателите ще обясняват на хората, че такива закони са необходими за доброто на всички.
И неделните закони ще бъдат приети без съпротива.
Освен това, първосвещеникът обясни,
че в миналото "почитаемият ден на слънцето" - неделята, считан за мерзост от Твореца,
е бил за всички нации, малки и големи, денят за поклонение на слънцето.
Творецът винаги е считал поклонението на слънцето за отвратителна мерзост.
Но първосвещеникът заяви: – Това поклонение отново ще бъде наложено.
Но не като култ към слънцето, а като освещаване на неделния ден!
Едно негово изявление се вряза дълбоко в паметта ми:
– Чрез почитане на деня, върху който Господарят Сатана
е положил белегът на своята власт и авторитет,
той получава поклонение, макар и да си мислят хората, че служат на Бога!
Това бе поразяващо откровение!
Сега разбирате ли защо за една седмица взех 28 библейски урока
и защо започнах да ходя на църква в събота?
И никога не пропусках църковната служба до момента, когато здравето ми силно се влоши.
Само неделята ли е споменал първосвещеникът, когато е говорил за деня на поклонението?
Първосвещеникът спомена, че Сатана е избрал неделята за негов ден.
Творецът е осветил Седмия Ден от седмицата докато Луцифер е избрал първия ден, неделята.
И макар че хората вярват, че се покланят на Бога и Твореца,
като освещават специално този ден - неделята, всъщност се покланят на Сатана.
По онова време, когато си бил на 20 години, беше ли чувал за адвентистите от Седмия Ден?
Не, никога. Първосвещеникът не ги наричаше адвентисти от Седмия Ден, а само адвентисти.
Значи, е споменавал само думата "адвентисти"?
Точно така. Първосвещеникът обясни, че черната магия е вярата,
че мъртвите са навлезли в едно по-висше състояние в отвъдното.
Векове наред демонските духове работили неуморно,
за да затвърдят и поддържат в религиозните убеждения на народите вярата,
че човекът има безсмъртна душа.
Първосвещеникът се похвали, че Господарят е бил толкова мъдър,
че е успял да измами целия свят дори в нашата епоха на големи научни знания и открития.
Тогава, един от членовете вдигна ръка, а първосвещеникът попита:
– Искате ли да споделите нещо?
– Какво ще кажете за адвентистите?
– Не може да наричате и тях измамени по отношение състоянието на мъртвите.
И моят въпрос е: Как те биха могли да бъдат подчинени на тази голяма измама?
Първосвещеникът отговори: – Прав сте. Извинявам се, че допуснах грешка.
– Когато заявих, че всички хора, живеещи по лицето на земята,
почитат "Великия Господар", забравих за адвентистите.
– Но те са толкова малко на брой в сравнение с милионите хора по света,
че не счетох за необходимо да ги споменавам, за което съжалявам.
И продължи: – Освен това, има съществена причина,
поради която не могат да бъдат подчинени на голямата измама. Нека обясня.
– Това, което ще кажа, може и да разстрои някои от вас, но то е самата истина.
– Има реална причина и тя е, че адвентистите освещават библейската събота
и почитат Твореца в този ден, което прави невъзможно за духовете да ги измамят.
– Те получават специална помощ и голямо духовно прозрение.
– Това ги прави необикновени хора.
Тези думи се врязаха в паметта ми и по-късно, когато чух от Сирил думата "адвентист",
той самият ще ви разкаже за това, го попитах към коя църква принадлежи.
Той отговори: – Аз съм адвентист от седмия ден.
– Би ли повторил пак? – Аз съм адвентист от седмия ден.
Отново попитах: – Това същото ли е като адвентист?
– О, да. Много хора наричат адвентистите от седмия ден просто адвентисти.
Тогава силно се заинтригувах и поисках да узная повече неща за Библията.
Сигурен съм в това, защото адвентистите са били единственото общество,
споменато като изключение от първосвещеника в демонското светилище. – Точно така.
Той е подчертал, че това е единственото общество, което не може да бъде измамено. – Точно така.
И това е бил моментът, когато твоята вътрешна съпротива се е активирала и ти си се пробудил?
Няколко седмици по-късно тази уникална опитност ми помогна да взема решение да служа на Христос.
Освен това, не се поколебах да се присъединя към Божия народ, пазещ Неговите заповеди,
тъй като вече знаех що за хора са.
И след като взех 28 библейски урока за една седмица, започнах да пазя съботата завинаги.
Вземах библейски уроци всяка вечер по 4 часа, от 19:00 до 23:00.
Библейските уроци бяха изключително интересни и вълнуващи.
Всеки библейски урок траеше около час
и съдържаше въпроси с препратки към библейските стихове, даващи отговора.
Беше невероятно преживяване!
Божият Дух ми откриваше благодатта на Изкуплението
и всеки миг от времето на тези уроци беше скъпоценно за мен.
Роджър, по онова време основния език, който си говорил, е бил френският, а не английският.
И във всички твои опитности в Монреал, френският е бил говоримият език.
Кажи ни, колко време след като стана адвентист или научи за адвентистите от седмия ден,
прочете книгата "Великата борба" на Елън Уайт?
Моите първи библейски уроци бяха през октомври 1946 г.,
а през април 1947 г. се кръстих в Църквата на адвентистите.
През септември 1947 г. се ожених
и френската църква в Монреал ни подари за сватбен подарък
пенталогията на Елън Уайт "Конфликтът на вековете".
Дотогава все още не бях чел "Великата борба".
Но след това я прочете? – Да.
А какво ти мина през ума докато четеше "Великата борба"
предвид на преживяната от теб опитност преди една година?
Че нейният автор е бил боговдъхновен.
Тази жена е имала знание, сравнимо единствено с това на спиритистите.
Книгата е наистина уникална!
Мисля, че е забележителен фактът,
че първосвещеникът е споделял плановете на Сатана, провеждани чрез неговата църква.
Разбира се, тези планове не е трябвало никога да излизат извън обществото. – Точно така.
Под страх от смъртно наказание... – Точно така.
Никой обаче не се притесняваше, че това може да се случи, защото в момента,
когато някой член се отклони, духовете веднага известяват първосвещеника.
Започнах да вземам библейските уроци в понеделник,
а в сряда вечерта един дух-съветник се явил на първосвещеника и му казал:
– Има един предател сред вас, онзи Морно.
Трябва да се отървете от него, защото изучава Библията с адвентисти,
хората, които Господарят най-много мрази на земята!
При тази вест първосвещеникът едва не получил сърдечен пристъп.
Казал на моя приятел, че много ме харесва и понеже не ме видял на последната служба,
го пратил да ме убеди да отида отново.
Роджър, само 72 часа са те деляли от пълното посвещение в елитното демонско общество.
Как Бог те спаси точно в този критичен момент?
Ще се наложи да се върна малко назад във времето,
когато първосвещеникът ни обясни предимството на пълното посвещение, извършвано на 31 октомври.
Онази вечер, когато се прибрах вкъщи и си легнах, не можах да заспя до 3:00 сутринта,
бидейки под влияние на свръхестествените опитности, които имах през последните месеци.
Освен това, моето католическо възпитание отново ми припомни някои въпроси за Бога.
Вече знаех, че има Бог, тъй като спиритистите ме бяха просветили по този въпрос.
Но бях ужасно неспокоен и не можех да заспя.
В един момент, без дори да се замислям, промълвих в леглото си:
Ако там горе има Бог, който Го е грижа за мен, нека ми помогне!
Това е всичко, което казах, а в следващия миг ме събуди алармата на часовника.
Беше 6:30, време да ставам и да се приготвям за работа.
Точно тогава бях започнал нова работа.
Бях изкарал един курс по бродерия на дамско облекло в Монреал,
в една фирма за бродиране, окантяване и украса на дамско облекло.
И точно там бях започнал работа.
Само 72 часа са те деляли от пълното посвещение, както Карен спомена преди малко.
Молил си се без дори да си осъзнавал това.
И малко по-късно Бог те избавя по един специален начин.
Разкажи ни за това. Какво се случи в понеделник онази сутрин?
Добре, но ще трябва да започна със събитията в петък.
Фирмата, за която работех, беше собственост на евреи.
Единият от шефовете пазеше съботата, а другият не я пазеше.
Този, който не я пазеше, се казваше Хари.
Когато излязох да запаля цигара през следобедната почивка, той ми каза:
– Роджър, отбий се в офиса ми, искам да говоря нещо с теб.
По-късно, като влязох в офиса, ми рече: – Затвори вратата.
Затворих я, а той продължи: – Искам да ми направиш една услуга.
– Така ли? Какво имате предвид?
– Забелязал ли си тези дни, че развеждах един човек във фирмата?
Отвърнах: – Да.
– Той ще започне работа при нас в понеделник, но не е обикновен човек.
– Християнин е, а пази библейската събота.
Подканих го: – Моля, продължете.
– Както евреите, така и той пази седмия ден - съботата.
– събота е седмият ден от седмицата.
– Нека ви кажа, г-не, монахините ни учеха, че е била допусната грешка в календара,
така че седмият ден е всъщност неделя.
– О, не, никаква грешка не е била допусната в календара!
– събота е седмият ден от седмицата и така е дадено в нашия календар.
– Това никога не е било променяно. Неделята е първият ден на седмицата!
Отговорих: – Това е интересно. Ще отида в библиотеката и ще го проверя.
– Няма нужда да ходиш - продължи той и извади от чекмеджето на бюрото си един голям речник.
За съботата пишеше, че е седмият ден на седмицата,
а за неделята - първият ден на седмицата.
– Това е много интригуващо - възкликнах аз.
– Ето какво искам да направиш за мен.
– Искам да... Първо, ще сложа този човек да работи до теб.
– Но не му казвай, че искам да узная към коя деноминация принадлежи.
– Бъди тактичен, имаш на разположение много време, дори ако ти отнеме цял месец.
– Признавам, че съм страхотно заинтригуван и не мога да престана да мисля за него.
– Поразителен е фактът, че е християнин, а пък пази библейската събота!
– И макар и да има и по-важни неща, за които да мисля,
искам на всяка цена да разбереш към коя деноминация принадлежи.
Отвърнах: – А защо вие сам не го попитате?
– Не бих го направил, твърде лично е.
Значи, той те помоли да го попиташ?
Да, помоли ме да го попитам, защото искаше да знае това.
И така, в понеделник сутринта дойде новият работник,
а шефът го представи на останалите работници, общо около 50 на брой:
– Сирил е опитен шивач и се радваме много да го приемем сред нас.
След това го заведе до неговата машина и се обърна към мен:
– Роджър, запознай се със Сирил. Здрависахме се и започнахме работа.
Не изминаха обаче и 20 минути и моята машина започна да пропуска бримки.
В такъв случай се налага да се повтори шевът.
Точно тогава работех върху една бродерия.
Работата по бродиране изисква голяма прецизност и внимание.
Целият процес е доста сложен и изисква умение и майсторство.
Пропусне ли машината, трябва да спреш и да започнеш откъдето е пропуснала.
Случи ми се 2 или 3 пъти.
Сигурно не си останал много доволен?
Направо пощурях!
И както правеха мнозина мои сънародници, започнах да ругая светиите и Бога.
Всъщност, езикът, който използвах, бе доста обиден за Сирил.
Повиках шефа и му казах: – Ела, погледни тази машина, защото ми създава проблеми.
Той я провери, пробва я 5 минути, работеше прекрасно.
Но щом седнах зад машината - отново същият проблем!
И след като това се случи няколко пъти, шефът нареди: – Джо, ела за малко.
Джо беше един възрастен служител, специалист във фирмата.
Той прегледа машината, постегна някои неща и заяви: – Работи перфектно.
Почнах отново да бродирам, но след 20 минути се случи същото.
Тъкмо тогава обаче трябваше да излезем за почивка...
Сирил и Синтия, толкова се радваме, че ни посетихте днес и ни отделихте малко време.
Сирил, бих искал да започнем нашето интервю с опитността, която си имал преди около 45 години.
По онова време си работил в една фирма за бродиране на облекло в Монреал, Канада.
През първия ти работен ден, на съседната плетачна машина, е работил един човек.
Забеляза ли нещо особено в него?
Да, забелязах. Той беше наистина един особен човек.
Първо, когато неговата плетачна машина се повреждаше,
той я ругаеше с думи, които бяха доста оскърбителни за мен.
Ругаеше я както на френски, така и на английски.
В това отношение беше полиглот.
Но когато моята машина се повреждаше, той забеляза,
че аз просто я поправях и си продължавах работата.
Очевидно имаше разлика между нас и той я забеляза.
Държахме се напълно различно, когато нашите машини се повреждаха.
През този първи ден обаче и двете машини, твоята и неговата, са имали проблем?
И двете имаха проблем.
И по време на почивката получи възможност да се запознаеш с него?
Как точно стана запознанството?
Зададе ми един въпрос, доколкото си спомням, беше нещо от този род:
– Забелязах, че когато твоята машина се повреди, не се ядосваш,
просто я поправяш и продължаваш работа...
Отговорих: – Така е, няма смисъл да се ядосвам на машината, защото тя е неодушевен предмет.
Тогава той се извини за своето словесно отношение към неговата машина.
После подхванахме разговор, който ми даде възможност
да го запозная с някои свои скорошни опитности.
И какви бяха тези опитности, които си бил преживял по онова време?
Тогава вземах библейски уроци от един проповедник, п-р Тейлър,
но все още не бях адвентист.
Бях доста впечатлен от уроците, защото пасторът ги преподаваше на много прост език.
Освен това, доказваше всички свои изявления, особено нещата, които се отнасяха до Библията.
Понякога дори използваше като доказателство Енциклопедия Британика.
Цитираше много неща от нея, така че всичките му думи бяха подплатени с доказателства.
И така...
Като излизахме навън, попитах Сирил: – Имал ли си някога подобен проблем?
– Не - отвърна Сирил, - нова машина е. Добавих: – Да, нова е, само на 1 месец.
Той отговори: – Много странно. Заслизахме по стълбите и аз попитах:
– Имаш ли идея как да решим проблема? – Не, но имам предложение, което би помогнало.
И допълни: – Чух как наричаш Бога, но не бих желал да говориш така.
– Не злоупотребявай с Божието Име!
Обиди ли се при тези думи, Роджър?
Казах му: – Благодаря ти! - но, не се обидих, защото беше прав.
Казах му: – Благодаря ти! Съжалявам, че съм те оскърбил с моя език.
Той отвърна: – Няма нищо.
Продължих: – Доколкото разбирам, ти си доста религиозен човек.
– Да, чета Библията и ходя на църква.
– Чудесно! Към коя деноминация принадлежиш? – Аз съм адвентист от седмия ден.
– Моля? Би ли повторил отново? – Аз съм адвентист от седмия ден.
Това шокира ли те? – Да, думата "адвентист" ме шокира!
Толкова много бях чул за адвентистите! Но за адвентисти от седмия ден, не бях чувал.
Попитах: – Какво означава това име?
Сирил отвърна: – Ние спазваме седмия ден и вярваме в библейската събота.
– Вярваме, че Бог е благословил един особен ден от седмицата и го е осветил,
че е промислил специални благословения, които трябва да получим в седмия ден,
и затова дължим почит на Бога и Неговото свято Име.
– А има ли някаква разлика между адвентисти и адвентисти от седмия ден?
– О, не, повечето хора наричат адвентистите от седмия ден просто адвентисти.
При тези думи твоят интерес сигурно е подскочил?
Тогава си казах: Човече, какво уникално преживяване ти се случи - да срещнеш адвентист!
И така, запознахте се навън по време на твоята първа почивка.
После разговаряхте за проблемите и отношението към машините,
при което ти си получил възможност да споделиш своята нова вяра.
Твоите опитности заинтригуваха ли го?
Вдействителност, започна да ми задава множество въпроси.
По-късно узнах причината за неговите въпроси във връзка с моето назначаване.
Тъй като бях силно впечатлен от библейските уроци на п-р Тейлър,
казах директно на работодателя, че не работя в събота.
Той попита: – Не искаш да работиш в неделя?
– Не, не искам да работя в събота!
Бидейки евреин, това много го заинтригува,
а впоследствие поръчал на Роджър да разбере повече неща за мен:
– Говори с този човек и разбери защо той пази съботата, както правят и евреите.
И така, въпросите на Роджър бяха първоначално мотивирани от поръчението на нашия шеф,
но колкото повече дискутирахме, толкова повече той се интересуваше.
Виждайки, че интересът му расте, аз му разкривах все повече неща
и в един момент той заяви: – Искам да ми разкажеш повече за твоята вяра.
Отвърнах: – Добре, нека бъде през почивните дни.
Той отсече: – Не! Довечера!
И така, поговорихме си за доста неща, а след обяда му казах,
че бих искал да разговаряме отново в 15:00, тъй като имах още въпроси.
Дойде почивката в 15:00, а до това време много неща бяха преминали през ума ми.
Знаех, че ако се сближа с християни, духовете ще се опитат да ме ликвидират.
Бях изрично предупреден за това, всички членове бяхме предупредени.
Всяко отклонение от волята на духовете бе равносилно на смърт.
Въпреки това, казах на Сирил:
– Можеш ли да ми посочиш в Библията нещата, за които ми говори днес, ако ти дойда нагости?
Той отвърна: – Да, ще се радвам. Кога да бъде? Следващата седмица?
– Не, не следващата седмица! Довечера!
Той изненада ли се?
Да, изненада се и попита: – Защо бързаш толкова?
Отвърнах: – Сега не бих могъл да ти кажа, но или ще бъде тази вечер или никога!
– Сериозно ли говориш? – Разбира се!
– Добре, но все пак можеш ли да ми кажеш защо трябва да бъде тази вечер?
– И ще ти кажа защо ми е по-удобно да дойдеш друга вечер.
– Един човек ще дойде да види моята колекция от плочи с джаз-музика.
– Години наред колекционирам плочи с джаз-музика.
И добави: – Имам един кандидат, който иска да ги купи.
При тези думи отсякох: – Забрави тогава!
– Човече, наистина ли сериозно искаш да изучаваме Библията? – Разбира се!
– Добре, тогава, ела вкъщи в 19:00 довечера, - и ми даде своя адрес.
И така, онази вечер, точно в 19:00 позвъних на вратата на Сирил.
Беше ли изненадан? – Определено ме изненада, защото...
съвсем скоро бях купил една книга, озаглавена "28 библейски урока за делови хора".
И след като си отидох вкъщи, между другото, бях сключил брак неотдавна, казах на Синтия:
– Налага се да даваме библейски уроци на един познат, който ще дойде тази вечер.
И така, прегледах набързо първите няколко урока и се запознах с тях.
А в 19:00 часа според уговорката, Роджър дойде.
Още с влизането му обаче цялата стая, където разговаряхме, се изпълни с цигарен дим.
Започнахме библейските уроци, а той проявяваше голям интерес.
Синтия, през онази първа вечер, когато изучавахте библейски уроци,
колко урока всъщност взехте?
Взехме 4 урока първата вечер.
Започнахме точно в 19:00 и разглеждахме различните въпроси с големи подробности.
Първоначално си помислихме, че ще приключим бързо, но Роджър заяви:
Нека вземем и следващия урок.
Така че приключихме едва към 23:30 - 24:00.
Впоследствие Роджър свикна да остава още време вкъщи и да задава въпроси.
Между другото, той беше закоравял пушач. Цялата стая се изпълваше с дим.
Едва можехме да виждаме Библиите си върху коленете си.
Преди това бяхме обсъдили навика на Роджър да пуши.
Помолихме се и поискахме сила от Господа, въпреки че всеки път стаята се изпълваше с дим,
да продължим да изучаваме Неговото Слово и Той да повлияе върху Роджър.
Освен това, бях алергична към цигарения дим - всички ние едва дишахме.
Беше потресаваща картина!
Взех 28 библейски урока за една седмица, всяка вечер по четири урока!
Това обаче изобщо не бе планирано!
Онази първа вечер след като се запознах със Синтия, Сирил ми каза:
– Трябва да ти обясня някои неща. Аз все още не съм кръстен в адвентната църква.
– Засега само изучавам църковните доктрини с пастора.
– Но жена ми е член на църквата, а аз се надявам скоро да се кръстя и да стана адвентист.
После продължи: – Жена ми е тази, която познава по-добре от мен Библията,
и тя има подходящия материал за изучаване, който ще отнеме около час.
– Имаш ли толкова свободно време? Отвърнах: – О, цялата вечер е наша.
И така, Синтия донесе една книга с библейски уроци,
озаглавена "28 библейски урока за делови хора". Това бе заглавието на книгата.
След това отвори на първия урок, който съдържаше различни въпроси и бе върху Божието Слово.
Прочете първия въпрос и каза: – Можем да намерим отговора в посочените стихове на Библията.
– Харесва ли ти този начин? Отвърнах: – Чудесен е, нека продължаваме!
До мен седеше Сирил с неговата Библия, за да ме упътва,
тъй като никога през живота си не бях отварял Библия. Никога!
По простата причина, че никога не бях имал достъп до нея.
И така започна първият урок, който бе върху Божието Слово.
След като урокът приключи, той ме попита: – Беше ли ти интересен?
Отговорих: – Беше страшно интересен, а кой е следващият урок?
– О, той е върху книгата на Даниил 2 гл., която разглежда пророчествата на пророк Даниил
за световните събития - появата на световните империи до края на историята.
– Наистина ли? Това е много интригуващо. Колко време ще ни отнеме?
– Ще ни отнеме около час. Урокът съдържа 20-25 въпроса.
Веднага отсякох: – Нека го вземем сега! – О, не! Кога можеш да дойдеш отново?
Отвърнах: – Защо да идвам отново?
Тя изненада ли се?
Тя ме погледна изненадана, после погледна съпруга си, а той мен. Тогава подхвърлих:
– Приятели, харесва ли ви да изучавате Библията или вече се уморихте?
– Не, не, харесва ни да изучаваме Библията.
– Тогава нека вземем следващия урок! Още е едва 20:00 часа!
По онова време си бил пушач, нали така?
Пушач?! Би ли повторил?!
Бях закоравял пушач и имах навика, когато постигна нещо, да се награждавам с цигара.
Но Божията любов, силата на Божията любов, непрестанно работи за доброто на онези,
които Бог желае да благослови, и за хората, чрез които се дават благословенията.
Но въпреки че пушех, продължихме с уроците - по четири часа всяка вечер.
Онази вечер в 21:00 часа приключихме с Даниил 2 глава и аз попитах:
– Как се казва следващият урок? Синтия отвърна: – Следващият урок се казва...
– Но, би ли дошъл през почивните дни? – О, да, ще дойда. Как се казва все пак?
Тя съобщи заглавието, а аз възкликнах: – Но това звучи интересно!
– Още е едва 21:00, нека вземем и него!
При тези думи Сирил и Синтия се спогледаха изненадани.
Тогава не се сдържах: – Какво става с вас двамата?
– Изглежда сте се наговорили да не изучаваме Библията повече от един-два часа!
Синтия отвърна: – Нека бъда откровена с теб.
– Нашият проповедник, пастор Тейлър, ни даде инструкции как да даваме библейски уроци,
защото никога не го бяхме правили.
– Искахме наистина да знаем как да даваме библейски уроци на хора,
които биха се заинтересували от нашата вяра, и пасторът подробно ни обясни.
– Трябва да имаме един урок седмично.
– Ако някой проявява голям интерес, може да вземе още един урок в средата на седмицата.
– Но не повече от това! А ние вече превишихме лимита.
Значи, причината за нейната колебливост, не е била, че си изпускал дим в лицето й,
а защото тя се е стараела да следва инструкциите на пастора.
А ти си ги форсирал да нарушат тези инструкции? – Точно така!
Мислиш ли, че тогава са усетили твоята нужда?
Сирил и Синтия ми споделиха по-късно, че са я усетили.
– Има нещо доста странно около този човек - казала Синтия на съпруга си,
когато отидоха в другата стая да ми налеят чаша вода.
Влизайки в кухнята, Синтия се обърнала към Сирил: – Какво мислиш?
Сирил отвърнал: – Да, има нещо много странно около него.
– Иска да изучава Библията - ще я изучаваме! Но нека не казваме нищо на п-р Тейлър.
– Нито дума на п-р Тейлър! Ще съсипем цялата работа.
Преди това пасторът им казал, че има опасност новите хора да преядат с духовна храна
и да не искат да отворят повече Библията.
Но твоят случай доказва, че понякога духовният глад е толкова силен,
че трябва просто да следваш водителството на Святия Дух. – Да, точно така!
Сирил и Синтия се молили по този въпрос, след което Сирил споделил със съпругата си:
– Този човек ще дойде за библейски урок довечера в 19:00 часа, но е пушач и пуши твърде много.
– Какво ще правим? Да му кажем ли да не пуши в дома ни?
– Ако му кажем, боя се, че няма да остане за библейския урок.
А какво щеше да стане, ако бяха те помолили да не пушиш?
– Съжалявам! - щях да кажа.
– Не сте за моята компания. Твърде взискателни сте към мен, съжалявам!
И до ден-днешен обаче благодаря на Бога за водителството на Святия Му Дух,
защото точно в този критичен момент Той е вдъхновил и дал мъдрост на тези хора.
– Не би ли се жертвал, за да спасиш една душа за Христос? - попитала Синтия съпруга си.
Той отвърнал: – Да, бих го направил.
– Не бихме умрели дори ако вдишаме целия цигарен дим, който изпуска!
Те имали това уверение, защото се молили и го обсъдили.
И когато онази първа вечер наближил часът за срещата, Сирил се обърнал към Синтия:
– Какво решаваме за пушенето? Да му кажа ли да не пуши?
Тогава тя отсякла: – Нека не повдигаме този въпрос!
И така, след като взехме и третия библейски урок, беше станало 22:00 часа.
Отново попитах: – Как се казва следващият урок?
Синтия съобщи заглавието, а аз възкликнах: – О, но това е прекрасна тема! Нека я вземем!
Тогава Сирил попита: – Наистина ли искаш, Роджър?
– Учихме твърде много тази вечер, едва ли ще запомним всичко, което минахме.
– О, ще останете изненадани! Умът ми попива като гъба нещата, които ми харесват!
Сирил: – Виждам, че ти харесват!
– Никога в живота си не съм слушал толкова хубави неща!
– Нека вземем и следващия урок. Но в колко часа си лягате?
– Не бих искал да ви разстройвам регулярния ритъм на почивка.
Сирил отвърна: – Лягаме си в 23:00 часа. – Чудесно! Давай напред, Синтия!
Тогава Сирил я подкани: – Давай, Синтия! Нека вземем още един библейски урок.
Накрая, след като приключихме с уроците, си казах:
Ако утре съм все още жив, искам да бъда отново тук!
Наистина ли се съмняваше, че ще бъдеш жив на следващия ден?
Бях сигурен, че ще ме убият, че ще бъда ликвидиран по някакъв начин!
Дотогава бях чул доста такива истории.
Така че в него момент си помислих, че няма да оцелея до следващата вечер.
Но си казах, че ако оцелея, искам да съм тук отново с тези хора и да изучавам Библията!
Ето защо, попитах: – Приятели, какво ще правите утре вечерта?
– Нищо особено.
– Какво ще кажете тогава за още една серия библейски уроци в 19:00 часа?
Синтия и Сирил отново се спогледаха, а Сирил промълви:
– Не трябва да казваме на п-р Тейлър, нито дума дори!
– Продължаваме напред! Ще те чакаме отново в 19:00 часа.
На следващата вечер бях отново там, за нови библейски уроци и нова порция цигарен дим...
Гледахте първа част на "ПЪТЕШЕСТВИЕ В СВРЪХЕСТЕСТВЕНОТО" -
интервю с автора на едноименната книга, Роджър Морно,
проведено от Дан и Карен Хаутън от Heart Research Center.
Продължението на това ексклузивно интервю гледайте във втората част.
Превод и субтитри: Христо Цанков skype: hi.tsankov e-mail: hi.tsankov@gmail.com www.facebook.com/hi.tsankov